38 



— En- eller fleråriga, tagglösa örter med temligen stora bioraster. Be- 

 nämningen Klätt är det isländska Klitt och betyder det som lätt hän- 

 ger sig vid något annat (R. Dybeck). 



a. Kantbloramorna obetydligt större än de andra. Roten mång- 

 årig. (Jacea Juss.). 



j. Yäddklinten 



(Centaurea Scabiosa L) 

 blir 3 till 4 fot hög och har ganska stark och seg rot, hårda stjelkar 

 (också kallas den på Gotland o. a. J em rot, Jernört) och långa, 

 nedtill nästan parbladiga rotblad. Blomstren (på Öland "Hårkullar") 

 äro stora med rund bloiuholk, hvars blad eller fjäll äro mörkbräddade 

 med blekare franshår i kanten; blommorna violettröda, sällan hvita. 



Växer på torra ängar, buskigare backar, åkerrenar, samt vid vägar 

 och gärdesgårdar i sudra och medlersta Sverige. — Utbr. hela Europa 

 utom det allra nordligaste, Grekland och Turkiet (samt i Caucasien, 

 Siberien). 



Blommar i Juli och Aug. och mognar sent. — Frukterna "qvar- 

 sitta till vinterföda åt sinåfoglar", L. — ■ Roten blir stundom ganska 

 besvärlig på åkrar i anseende till sin seghet och envishet. Med ört- 

 ståndet lärer ylle kunna färgas varaktigt gult. — De gamle botanisterna 

 (Matthiolus, 1562) kallade växten Scabiosa major, h vadan dess nuva- 

 rande artnamn. 



2. Färgklinten 



(Centaurea Jacea L.) 

 blir vanligen fotshög eller högre och har vanligen snedt-uppkrökt stjelk 

 och lansettlika eller smalare, helbräddade eller ra. e. m. tandade eller 

 parskurna blad. Blomholken är endast nötstor, dess bihang torrhinniga, 

 bredt-skedlika, bruna; bloraraorna violettröda. Fruktkronorna lossna snart. 



Växer på torra ängar och betesmarker, åkerrenar, grus- och sand- 

 backar, vid vägar och bland buskar. På ängar o. d. ser man icke 

 sällan dess purpurkronor bland hvitstråliga Prestkragar och rosenröd 

 Väpling, eller med lätta gräs emellan. Blommar från omkring raedl. Juli 

 till Sept., Oct.; raognar frän omkring raedl. Ang. Kantbloramorna sluta 

 sig mot hvarandra om qvällen och bilda ett slags skyddstält åt disk- 

 blommorna, men utbreda sig åter på morgonen. — Utbr. genom nästan 

 hela Europa; i Algerien, Caucasien, Siberien. 



Örten färgar gult, hvadan den också, såsom i Vestmanland, kal- 

 las Gulskära. Godset betas då i alun vatten och kokas sedan med 



