39 



örten och lut. — Hos de gamle botanisterna (TABERNteMONTANUS, 1590) 

 var Jacea ett slags slägtnamn (troligen af jacere, emedan växten vanli- 

 gen m. e. ra. ligger utmed marken). Färgklinten är tecknad redan 

 i Til-Landz' Icones (1683). 



b. Kantblommorna mycket större än de andra, snedt-trattlika. 

 Koten ettårig. (Cyanus Juss.) 



3. Blåklinten eiier Blåklätten 



(Centaurea Cyaniia L.) 

 är vanligen nära alnshög, med uppstående grenar, och har hvitgrå, till- 

 tryckt och tunn, ull- och spindeltrådartad hårbeklädnad och smala blad, 

 de nedre mest pardelade. Blomholken är ärtstor, dess blad hvitaktigt- 

 hinnartade och -sågade i kanten. Diskblommorna äro blåröda, kant- 

 blommorna utmärkt vackert himmelsblå (stundom violetta eller hvita), 

 talrikare. 



Växer på åkrar (agros gratissimo florum cyano exhilarat L.), sär- 

 deles bland råg (o: Eågtuppor i Orsa) och hvete, allmän (o: Cyanus 

 vulgaris Lob. Cyanus segetum Bauh.). — Utbr. genom nästan hela 

 Europa (och med säd koramen till åtskilliga utom-europeiska länder). — 

 De plattrunda, blå blomstren liknas vid och kallas i somliga landskaper 

 Hattar, Blå hatt ar och (på Gotland) Båtsmanshattar. 



Blommar i Juni och Juli eller längre (sentida stånd till ini Oct., 

 icke sällan tålande 5 gr. köld). — Blommorna kunna beredas till ett 

 slags bläck, men användas mest att blåfärga sockersaker. Strålblom- 

 morna "kunna blandas bland tobak, mera till prydnad än smak" L. 

 Fröen äro beska och laxera. — Blåklinten är ett ganska vackert ogräs 

 och dess bioraster äro på landet mycket omtyckta och begagnas till 

 kransar och buketter särdeles midsommartiden. "Tycket för den täcka 

 blomman ("Åkerrosor") är likväl på skilda orter mycket olika" (R. Dybeck). 

 — Plinius kallar växten Cyanus för blomraornas färg (FucHsius, 1549, 

 Cyanus silvestris), hvilken benämning Linné bibehöll som artnamn. Den 

 är tecknad i Til-Landz' Icones (1683), och redan i Celsii Katalog an- 

 märkas två varr. med hvita kantblommor, den ena med köttröd disk, 

 den andra med purpurröd. 



2. CYNARlNEiE (Tistel växter). 

 Blomstren likblommiga; alla blommorna rörlika och tvåkönade. 



2a. Stjerntistlar (Carlineae). Bloraholkens blad olika, de yttre 

 större och mera bladartade, de inre nästan hinnartadt torra, 

 smala och strållika. Fruktens hårkronor lossnande. 



