olatis; i sednare arbeten ställde han den s.lsoni var. under A. montana. LaesTADius an- 

 märkte den (1820) på fjellet Zekkok i nämnde Lappmark (beskr. i Vet. Akad. Handl. 

 1822). 



3. Cineraria L. 



(Nock-slägtet.) ^ 



Bloraholken cylindriskt-klocklik, dess blad nästan enradiga och lika 

 stora. Fästet glatt, tandadt, gropigt. Diskblommornas märken jemn- 

 sraala, med tvär, luden spets. Frukterna trinda men ribbade; deras 

 hårkrona flerradig. — Mjukare örter med vexelvisa blad och gula 

 blommor. 



1. Rärrnockan 



(Cineraria palustris L.) 

 är två- (eller nästan ett-) årig, vanligen nära fotshög eller högre, klibb- 

 hårig (isynnerhet som äldre), och har lansettlika, bugttandade blad 

 (första årets rotblad äro vågigt inskurna och nästan glatta) och vackert 

 gula blomster, hvilka bilda en slutligen vipplik och genom de talrika 

 hårkronorna hvitnande qvast. 



Växer vid vatten, på kärrängar och i kärr i södra Sverge, sär- 

 deles i torfmossarna och -grafvarna på Skånes slättbygd. Blommar i 

 Juli och Aug. — F. ö. är den utbredd genom norra och medlersta 

 Europa och nordliga Asien. 



Linné upptäckte Kärrnockan som svensk vid Riseberga i Skåne 

 (jfr hans skånska resa, sid. 95). Både i sin Flora suecica och sina 

 Species ed. I upptog han den under slägtet Othonna (o: O. palustris), 

 och först i Species ed. II såsom Cineraria. Wahlenbebo, som lät 

 teckna växten vid Ystad för Svensk Botanik ("efter ett litet stånd ur 

 den stora Ojamossen"), anmärker att den är mycket ymnig "i de djupa 

 hålor, som bli qvar efter torftagningen och sedan öfverdragas med en 

 sorts gungfly, först bildad af uppflytande Conferver", der den lyser "först 

 med sina gullgula blommor och sedan med sitt ymniga fröfjun", och 

 hvaraf "en främmande snarare föreställer sig en åker än ett sådant 

 trolöst gungfly, som straxt bär ned under dess fötter". 



2. Fältnockan 



(Cineraria campestris Retz. C. alpina y L.) 



är mångårig, vanligen endast omkring 5 — 6 tura hög (hos oss), ullhå- 

 rig, och har nästan äggrunda, tandade rotblad, smala, nästan helbräd- 

 dade stjelkblad och flockvisa blomster. 



Yäxer på några torra backar i Skåne och blommar i Juli. F. o. 

 är den utbredd genom norra och medlersta Europa. 



