44 



3!S. CirsiuiiB Sep. 



(Tistel-slägtet). 

 Blomholken klot- eller äpfgrund. Holkbladen vanligen tagg- eller 

 uddspetsade. Fästet borstigt, Ståndarknapparne (vanligen) svanslösa. 

 Frukterna hoptryckta från sidorna, aflånga eller smalt-vigglika, släta och 

 oribbade, krönta med talrika, långt-fjäderlika, nederst ringlikt-saraman- 

 växta hår. — Mång- eller nästan tvååriga örter. 



a. Cnicus L. Blommorna blekgula, blomstren omslutna med 

 (gröngula) skärmblad. 



1. Kåltisteln 



(Cirsium oleraceum Sep. — Cnicus oleraceus L.) 

 är mångårig, omkring alnshög eller icke sällan 2, stundom nära 3 al- 

 nar, tagglös och nästan glatt, med hjertlikt omslutande, smalt-pardelade, 

 sraåtaggigt-hårkantade blad och gyttrade, tumsbreda blomster. 



Växer på fuktiga ängar (o: Carduus pratensis Trag.), helst bland 

 buskar, vid skogs- och dikeskanter och bäckar i södra Sverige, isynner- 

 het Skåne (allmän) och Halland. — Utbr. nästan hela Europa utom 

 det nordligaste och sydligaste, samt i Siberien. 



Blommar i Juli, Aug. till omkring medlet på Sept. Den hybridiserar 

 gerna, isynnerhet dels med Borsttisteln, dels med Jordtisteln (sistnämnde 

 hybrid är C, rigens Wallr.); stundom också med Kärrtisteln (enligt 

 Mathesius i Bot. Not. 1854). — J. Leche anmärkte först Kåltisteln 

 som svensk (i Skåne) och meddelade den till Linné. 



Växten kan, såsom namnet antyder, ung nyttjas till kål (olus). 

 Eyssarna koka och äta bladen om våren såsom vanlig kål (St. Bielke, 

 L. B. i Linnés flora suec). — Bien suga begärligt blommorna, hvilka 

 rikligen lemna dem ämnen till både vax och honing. — Hästar lära 

 gerna äta denna liksom andra något beska och ej för hvassa tistlar, 



b. Cirsium (Less.). Blommorna röda eller violetta (sällan hvita), 

 tvåkönade. 



2. Borsttisteln 



(Cirsium heterophylium All. — Carduus heterophyllus L.) 



är mångårig, vanligen alnshög, tagglös, och har starkt krypande rot, 

 enkel stjelk och ovalt-lansettlika, under tätt hvitludna blad, somliga hela, 

 andra inskurna. Blomstren äro nästan ensamma, stora (nedtill Öfver 

 tumsbreda), nästan oväpnade, rödvioletta (i Småland, Jemtland Brud- 

 borstar, Gullborstar). 



