47 



men stundom kantad med nedlöpande blad och då mycket taggig- 

 Bladen äro stundom hela, glest tandade och tätt sågade eller endast 

 sågade. Eoten kryper mycket. 



Växer på åkrar (isynnerhet bland korn och hafre) och andra od- 

 lade ställen, vid gärdesgårdar, vägar och byar, allmän. Blommar hela 

 sommaren ända till ini Oct.; mognar slut. Aug. — Utom Sverige ut- 

 bredd genom hela Europa, i Caucasien, Siberien, och numera i norra 

 Amerika. 



Både genom sin starka rotbildning och sina talrika, vidt kring- 

 blåsande "frön", blir denna art ett bland våra svåraste åkerogräs (vitiura 

 agrorum apud nos primarium : L). Till egenskaper liknar den Kardbor- 

 rar. Kallas K om t is tel i Småland. 



Tistelarternas unga skott och stjelkar kunna i allmänhet, skalade, 

 ätas som sparris om våren. Deras frön tjena under vintern till näring 

 åt åtskilliga småfoglar. 



2c. Skaror (Serratuleae). Blomholkens blad tegeilagda, de yttre 

 smånigom mindre. Fruktens hårkrona beständig. 



33. Serratiila L. 



Blomholken nästan trind, dess blad oväpnade, de yttre uddspetsiga. 

 Fästet borstigt. Ståndarknapparne svanslösa. Frukterna aflånga, hop- 

 tryckta, på båda sidor en-ribbade, krönta med talrika, gulaktiga, styfva 

 hår; de innersta håren längre. 



1. Ångsskäran 



(Serratula tinctoria L). 



En mångårig, tagglös, vanligen alnshög ört med temligen hård 

 stjelk, m. e. m. parklufna och sågade blad, enkönade (tvåbyggare) blom- 

 ster och rödvioletta (stundom hvita) blommor inom brunaktig holk. 

 Vanligen äro de öfre stjälkbladen helt och hållet parklufna, de medler- 

 sta endast nedtill, med stor hvasstandad ändflik (hvadan namnet: Ser- 

 ratula Dod. Bauh.), de yttersta rotbladen deremot hela, men stundom 

 äro alla bladen hela. 



Växer på något fuktiga (skogs-) ängar i södra och medlersta Sverige 

 (icke i alla landskaper, men här och der ymnig) och blommar i Juli, 

 Aug. — Utoml. utbr. nästan hela Europa utom det nordligaste samt 

 Grekland och Italiens öar. 



Ängsskäran (också Skära, Skär da eller Siäla) är en allmänt 

 bekant färgväxt, som lemnar en varaktig citrongul färg, både på silke, 

 ylle och linne, hvadan den mycket begagnas i färgerier och hushåll 

 (särdeles i Skåne, på Gotland och Öland). 



