55 

 2. Vanliga Klofiblan 



(Crepis tectoriim L.) 



är ettårig, med temligen smal, småludeu vippa och omkring \ tum 

 breda blomster. Den omvexlar till storlek (på bördig mark alnshög, 

 på mager endast några tum) och blad (hela eller parklufna). Bland 

 säd blir den icke sällan spenslig, med enblomstriga grenar och smala 

 blad, men också större och starkare än vanligt. 



Växer på torra, sandiga eller steniga ställen, på murar och torf- 

 tak, åkrar och gärden, vid vägar och gator, i trädgårdar. Blommar 

 från medl. Juni eller sednare till ini Oct.; mognar från medl. Juli. — 

 Utom Sverige utbr. i nästan hela Europa undant. Brittiska öarne (samt 

 Spanien, Italien och Turkiet) och i Siberien. 



Om denna art säger Linné att den "växer ymnig på alla tak och 

 torra ställen, der knappt någon annan uthärdar", och "ingen växt är 

 allmännare än denna, ingen varierar mera — " (Fl. suec). — Under 

 högsommaren öppnar den blomstren tidigt på morgonen (innan kl. 7) 

 och sluter dem icke sällan innan middagen (omkr. kl. 11), 



* C. v i rens (L.) växer på Öland, vid Borgholm, der Andersson, 1866, först 

 fann densamma. 



b. Stjelken bladlös. Holken trind, icke bukig (Intybus Fr.). 



3. Klasfiblan 



(Crepis praeraorsa Tausch. — Hieracium prsmorsum L.) 



är mångårig, vanligen fotshög eller högre, gråaktigt småluden, med kort, 

 liksom tvärbiten rot, småtandade eller helbräddade, omkring tumsbreda 

 blad och temligen små blomster (vanligen 15 — 20) i sammansatt, om- 

 kring 2 eller 3 tum lång klase. 



Växer på torra och öppna ängar, ängsbackar och andra gräsiga 

 ställen, men nästan endast i våra södra och medlersta landskaper. Blom- 

 mar hela Juni (toppblomstren utvecklas först), mognar i Juli. — Utom 

 Sverige utbr. i nästan hela Europa, undant. det nordligaste, vestligaste 

 och sydligaste, samt i Siberien, på Island. 



Klasfiblan vaknar (öppnar blomstren) kl. 7 på morgonen och som- 

 nar (sluter blomstren), lutande blomsterklasen ("nutante simul coma") 

 kl. 6 e. m. (Linné). Han anmärker också (fl. suec.) huru "det är be- 

 synnerligt att de öfre blomstren utslå förr än de nedre" och "att blom- 

 holkarne (calyces) ej äro hispidi såsom hos de andra Pilosellerna", — 

 kanske en slags reservation mot växtens upptagande bland Hieracierna. 

 Är en del gamle botanisters Pilosella major erecta (Bauh. Pinax). 



