68 



1. Fläckfiblan 



(Hypoclijeris maculata L.) 



är måugåris;, omkring alnshög och har tjock rot, omkring qvarterslånga, 

 brunfläckiga, till marken tryckta blad, långgrenig stängel och stora, 

 mörkgula blomster (i Nerike, Östergötland Oxögon). Förekommer 

 stundom mindre, med enblomstrig stängel. 



Växer på öppna skogsängar, ängsbackar och torra, högländta be- 

 tesmarker. Blommar i Juli, Aug.; mognar i Aug. — Utom Sverige 

 utbr. i nästan hela Europa (undant. södra Italien, Grekland), samt i 

 Caucasien, Siberien. 



Bladen kokas, såsom redan Linné omtalar, i Småland ("särdeles 

 vid Olsmässkroken") som kål ("uti Brassica"), hvadan växtens småländska 

 namn (o. Frukål). I Jemtland, der växten är mycket ymnig, kallas 

 den Slätter kulla, emedan slåttern der tillstundar då den börjar blom 

 ma. "SlåtterkuUan är som en almanacka för Jemtländska bonden". — 

 Blomstren äro öppna från kl. 6 f. m. till 4 e. m. — Växten har 

 stundom på apoteken tagits i st. f. Arnica, "quse est fraus quid pro 

 quo dicta et inexcusabilis error" (L.). 



I somliga Dal-socknar är Fläckfiblan bekant under namnet Ljot- 

 mans-piska, och ljöt skall der äga samma betydelse som i isländ- 

 skan (liothr = ful, stygg). Deraf troligen dalska orden Ljothr, Ljothan 

 = Hin Onde och Satan. (R. Dybeck). — Då växten, isynnerhet blom- 

 fästet, brytes, utsipprar en hvit, hastigt mörknande mjölksaft. 



b. Porcell ites. Cass. Frukterna alla med spröt, deras krona 

 dubbel, den inre fjädrad, den yttre borstlikt-hårlik. 



2. Rotfiblao 



(Hypochaeris radicata L.) 



är mångårig, omkring fotshög och har medelstora, mer än tumsbreda, 

 blekgula blomster, glest, trubbigt och vanligen starkt bugttandade (icke 

 sällan något lyrlika) blad. 



Växer på öppna, något fuktiga ängar, betesmarker och åkerrenar 

 i södra Sverige (allmän i Skåne) och på Gotland (Thedenius 1861). 

 Bioramar i Juli. — Utbr. hela Europa utom det allra nordligaste; i 

 Algerien. 



Linné upptäckte växten som svensk på ängarne vid Skanör (all- 

 män) enligt Skånska resan, der han också (sid. 226) beskrifver den 

 (först som svensk), anmärkande att dess blomster sluta sig kl. 3 e. m. 

 — Svin upprota växten begärligt. 



