73 



namn), lansettlika och helbräddade blad och nästan klotrunda, blå (säl- 

 lan röda eller hvita) blomster (o: Knappvädd), h vilka icke sällan äro 

 nästan tvåbyggare. 



Växer på fuktiga ängar och betesmarker och blommar bäst i Aug. 

 och till medl. Sept. — Utom Sverige utbr. i nästan hela Europa (undant. 

 södra Italien, Grekland, Turkiet); i Caucasien, Siberien, på Island. 



Namnet Succisa (= afskuren) förekommer först hos Fuchsius (1542), 

 sedan hos Bauhin (Succisa glabra). De äldsta botanisterna (t. ex. Brun- 

 fels) kallade växten vanligen Morsus diaboli, med hänsyn till roten 

 och den fordora gängse meningen om orsaken till att den är liksom 

 afbiten. Den troddes mycket verksam mot pest, gift, vattsot m. m. 

 och detta just emedan den tyckes afbiten, hvilket Hin onde, enligt 

 munksagor, gjort, men säkerligen icke skulle gjort om roten icke hade 

 för menniskan nyttiga egenskaper!! — Växten är tecknad redan i Til- 

 Landz' Icones (1683). 



Ängsväddens blad färga ylle både grönt och (med alun) gult (L.). 

 I stället för alun kan man ock taga björkblad; men vill man ha fär- 

 gen höggul, sköljer man godset i kall lut. För grönfärgning kokas 

 godset med färska Ängsvädd-blad och vatten, upptages och doppas flera 

 gånger, sedan aska tillsatts, i varma vätskan. — Blomningen påminner i 

 somliga trakter landtmannen om slåttertiden. Angsvädden är annars ea 

 bland de höstblommor, som gerna visa sig på mejade eller betade än- 

 gar och marker med Ögontröst och andra sena blommor. 



* Dipsacus pilosus L. Förvildad på ett par ställen i Skåne. 



* Ambrosiaceae Lk. — Xanthium strumarium L. Förv. vid Göteborg. På 

 Oland är den numera utgången. 



III. SAIHBUGINEiE 



(Fläderartade). 



1. Viburnum L. 



Blomkronan bredt-klocklik (utom kantblommornas). Ståndarknap- 

 parna sneda (deras band smalt). Bäret 1-fröigt, m. e. m. hoptryckt, 

 med alldeles platt frö. 



1. Olvonbusken 



(Viburnum Opulus L.). 

 En 3 — 4 eller stundom 5 — 6 alnars buske med släta, märgrika 

 och gerna ihåliga grenar (o: Håltry = Hålträ) samt spetsigt 3—5- 



