85 



den växer blandad med Gulmåran) icke sällan med hvitgula blommor 

 och smalare blad samt (mest vid vestkusten) med korta och breda blad. 

 Varierar dessutom till beklädnaden m. m. Vackrast är Storraåran då 

 dess hvita vippor kunna talrikt utveckla sig uppe bland buskarnes blad, 

 helst bredvid Kråkvickerns blåa blomklasar. — Utbr. genom hela Europa 

 undant. det nordligaste (och Grekland); i Caucasien, vestra Siberien, 

 på Island, Madeira. 



De gamle botanisterna (DoDONaeus, Lobelius) kallade växten Mol- 

 lugo (vulgatior), hvilken benämning Linné bibehöll som artnamn. 



6. SteDmåran 



(Galiiim saxatile L.) 

 är slankig och utbredd på marken, rikt skottalstrande (nästan tufvig), 3 — 7 

 tum lång, och har omvändt-äggrunda och (de öfre) sraalt-lansettlika 

 (sträfbräddade) blad, 4 och 6 i kretsen, tät, mångblommig vippa med 

 uppstående, hvita (i knoppen rödaktiga) blommor och knottriga frukter. 



Växer på stenig mark i Halland, Småland, Skåne (och på ett 

 ställe i Blekinge). Blommar i Juni och Juli. — Utbr. genom Europa 

 undant. nordligare Skandinavien, hela Ryssland, Turkiet, Grekland och 

 södra Italien; också anmärkt på Island. 



Stenmåran växer gerna i små mattor och är vackert grön, men 

 svartnar mycket då den torkas. 



Upptäcktes (inom Sverige) i södra Skåne af Leche (o. a.), som 

 meddelade den till Linné, hvilken upptog den i tilläggen till sin Elora 

 suec, (2:a uppl. 1755 : a D. D. Lecheo "et aliis" aliquoties lectura)- 



7. Skogsmåran 



(Galium silvestre Poll.) 

 är, åtminstone då den växer på skogsmark, omkring qvartershög eller 

 högre, alldeles slät, glatt och något glänsande, och har temligen styf 

 stjelk, nästan jemnbreda eller smalt-lansettlika blad, 6 — 8 i hvar krets, 

 och klynnegrenig vippa med uppstående, hvita blommor. 



Växer på skogsbackar i Blekinge och Småland och på ett par 

 ställen i Skåne och Västergötland. Dessutom på Öland (allmän) och 

 Gotland (på fuktiga ställen), der den blir endast 2 — 5 tum och ned- 

 liggande, med tredelade blomgrenar. — Blommar i Juni, Juli. 



Utbr. genom Europa undant. det nordliga Skandinavien, Portugal 

 och nästan hela Spanien, Italiens öar, Grekland, Ryssland, — Fries 

 upptänkte Skogsmåran (som svensk) på Öland och upptog den (o: G. 

 austriacum) i sina Novitier (1819). 



