92 



3 Blätryet 



(Lonicera coerulea L.) 

 liknar någ-ot det vanliga, men är i allmäuhet storväxtare och har (på 

 äldre qvistar) rödbrun bark, elliptiska, raörkgrönare, något (isynnerhet 

 på öfre sidan) blåaktiga blad, hvita blommor och stora (nära i tum), 

 svartblå, blekt blågrått daggiga bär, hvilka äro alldeles sammanväxta. 



Växer i fuktigare lundar (och ängar) i bergstrakter, i Dalarne och 

 Vestmanland, sällsynt. Blommar under Juni (från slut. Maj); mognar i 

 Juli. — Utom Sverige utbr. i Finland, medlersta och norra Eyssland, 

 Ungern, Siebenbiirgen och Croatien, på Österrikes, Schweiz', Tysklands, 

 Frankrikes och norra Italiens alper och högre berg; dessutom på Cau- 

 casus, Altai och Kamtschatka. 



Då Linné utgaf sin Flora suecica, kände han icke med säkerhet 

 om denna art var verkligt inhemsk, utan säger endast (i tilläggen) att 

 den enligt "Hartman, Georaetra subterraneus" blifvit från skogen inplan- 

 terad i trädgården vid Dylta och att den "creditur Nericiae incola". 

 SwARTZ upptog den likaledes i Svensk Botanik (1807) endast såsom 

 odlad. 



Den äldre veden är hård, gråådrig. Bären äro syrliga, inuti 

 starkt purpurröda; fröen gulaktiga. 



S. liiniisea Grön. (L.) 



Blomfodrets bräm 5-deladt, lossnande helt. Kronan bägarlikt- 

 klocklik, något oregelbundet-5-flikig. Ståndarne 4, tvåväldiga. Frukten 

 ett litet torrt 1-rumraigt (i början 3-), 1( — 2-)fröigt bär, inneslutet 

 mellan två små nedtill vidväxta blomskärraar. 



1. Linnean 



(Linnaea horealis L.) 



En smärt och krypande, örtlik, men ständigt grön, utmärkt täck 

 buske, hvars trådlika, rotslående stammar (refvor) sprida sig mycket, så 

 att de icke sällan uppnå flera fots längd (ja Linné säger sig i Ume 

 Lappmark sett 9 alnars "caules"), utskickande kortare och uppräta gre- 

 nar, hvilka sluta med en borstsmal, rödaktig, omkring 3 tum lång 

 stängel, som i spetsen, på hårsmala skaft, bär 2 (stundom 4) hängande, 

 välluktande blommor (o: Norrl. Jordkronor, Vindblommor). Bla- 

 den äro små, rundadt-äggrunda, glest-naggade; de sitta talrikast på de 

 krypande stammarne (på de uppräta grenarne äro endast 2 eller 3 par). 

 Blomkronan är hvit eller blekt-rosenröd, inuti purpurådrig (i botten gul- 

 aktig) och långt hårig (skäggig). Frukten är körtelhårig. Blomskär- 



