95 



1. Huvudklockan 



(Campanula Cervicaria L.) 



är tvåårig, alnshög eller högre, beklädd med sträfva, genomskinligt-hvit- 

 aktiga, sköra hår och har stadig stjelk, lansettlikt-jemnbreda (och nästan 

 tunglika), vågiga blad och mörkblå blommor med långt och tjockt 

 stift. Fröhusen bli slutligen lutande och uppbrista nära basen. 



Växer på torrare skogsängar och ängsbackar i medlersta Sverige 

 (sällsynt), samt på spridda ställen i det södra (såsom Skåne, Halland, 

 Småland) och norra (Helsingland). Blommar i Juli, Aug., men är icke 

 sällan utblommad och mogen redan i slut. Juli, så att dess blomnings- 

 tid är särdeles kort. Hela växten qvarstår vanligen torr ända inpå 

 nästa sommar utan att utveckla några nya rotblad. — Utom Sverige 

 utbr. Finland, Norge, Frankrike, Tyskland, Österrike, Schweiz, norra 

 Italien, Ungern, Siebenbiirgen, södra och medlersta Ryssland, Siberien. 



Thalius kallade (1588) växten Cervicaria major tenaifolia, Bauhin 

 Trachelium altissimum etc. (1650), och Linné bibehöll benämningen 

 Cervicaria som artnamn, derigenom påminnande om bladens fordna an- 

 vändande i halssjukdomar. 



O. Celsius anmärkte först denna växt, som svensk, i Upland och 

 upptog den i sin Katalog (1732). Sednare såg Linné den på Öland. 



2. Toppklockan 



(Campanula glomerata L.) 



är mångårig, vanligen endast omkring fotshög, något sträf, och har ägg- 

 rundt-lansettlika blad (rotbladen nästan äggrunda och något hjertlika) 

 och (glänsande-) violettblå, temligen smala blommor. Fröhusen upp- 

 brista nära basen. 



Växer på torra och magra ängar, ängsbackar, betesmarker och 

 gräsiga vägkanter, mest i medlersta Sverige, särdeles i östra kusttrak- 

 terna, mindre i det södra (Skåne, Halland) och norra (Helsingland, 

 Medelpad). Blommar i Juli (från medl. Juni) och Aug. (till medl. 

 Sept,). — Utbr. genom nästan hela Europa (undant. det allra nordli- 

 gaste samt Italiens öar och Grekland); i Caucasien, Persien, Siberien. 



Clusius kallade Toppklockan Trachelium minus (1601), DoDONaeus 

 (1616) Cervicaria minor. O. Celsius upptog den först bland svenska 

 växter (i sin Katalog, 1732). Linné, i sin Flora Suec, upptager 

 den endast för Eoslagen och Skåne, sägande att den vid Dannemora 

 kallas Mosis rosor. I Skåne-resan beskrifver han den närmare. — 

 Toppklockan sällskapar gerna med Kragblomman och Darrgräset eller 

 reser sig bland Ögontröst o. d. lägre örter. Dess blomkrona lärer sluta 

 sig om qvällen och åter öppna sig om morgonen. 



