99 



punculus (Puchsii) härledas från det italienska Rapunzolo (Eaponcoli), 

 hvadan Rapuntium eller Rapula, emedan roten liknar en liten rofva. 



9. Ångsklockan 



(Campanula rotundifolia L.) 



är mångårig, vanligen omkring fotshög, glatt, flerstjelkig, med njur- eller 

 hjertlika, tandade, teraligen små (snart vissnande) rotblad, jemnbreda 

 och helbräddade stjelkblad och gles blomklase. Blommorna äro lutande; 

 kronan, vanligen 5 — 8 linier lång, grundt-klufven, blå (eller hvit). Frö- 

 husen hängande, uppbristande nära basen, mycket korta. 



Växer allmän på torrare ängar och betesmarker, väg- och åker- 

 kanter (illustrat agrorum raargines : L.) samt på andra sandiga, gräsiga 

 och steniga ställen. Varierar betydligt (eller utgör flera arter? ), såsom 

 ra. e. m. hårig; stor och mångblommig, med lansettlika, glest-sågade 

 blad, liten och nästan enblommig (den sednare mest i fjelltrakter). 

 Blommar mest under Juli och Aug. (till ini Sept.; men på öppna 

 klippor tidigare utblommad). — Utbr. genom nästan hela Europa, samt 

 i Algerien, Caucasien, Siberien; på Grönland, i Canada, 



Får äta gerna örten, och blommorna lemna ett grönt färgämne 

 om de först läggas i alunlösning. Den är, såsom R. Dybeck anmär- 

 ker, ett bland allmogens blomster, och den har också i särskilda lands- 

 orter erhållit m. e. m. olika namn, mest dock häntydande på blomkro- 

 nans skapnad (o: Oronklockor, Småklockor, Skällor). Ängsklockan växer 

 helst sällskapligt, icke sällan t. o. m. i stora massor, och pryder gerna 

 berg och backar med sina täcka, lättrörliga blommor. Eauhins Pinax 

 har den såsom Campanula minor rotundifolia vulgaris (1671). 



10. Lappklockan 



(Campanula uniflora L.) 



är mångårig, under blomningen endast 4 — 5 tum, men sedan något 

 högre, och har nästan enkel rot (icke sällan med ett och annat blad- 

 skott), enblommiga stjelkar, nästan lansettlika, naggade blad, liten (knappt 

 3 liniers), himmelsblå, nästan bägarlik blomkrona och upprätt, hinnkan- 

 tadt, hårbräddadt, ^ tum långt, upptill bristande fröhus. 



Växer på Lapplands fjellar, på gräsiga sluttningar, temligen nära 

 snögränsen, och blommar i Juli. — Utbr. Lappland, Norge (Dovre, 

 Finnmarken) och arktiska Amerika. 



Linné upptäckte denna lilla täcka Klockart under sin lappska resa 

 (blommande vid början på Juli, mogen vid samma månads slut) samt 

 beskref och lät teckna den i sin Flora lapponica. Wahlenberg (Flora 



