104 



medelst hvilka den fäster sig vid andra växters stjelkar och hemtar siu 

 näring, sedan den egna roten, jemte stjelkens nedre del, vissnat ( — 

 haurit ex aliis succum, vires, qualitates odoris, saporis, virtutis ; L.). 

 Blommorna äro gyttrade, sm;!; gyttringarne inom ett litet blomskärra. 

 Fröhusen runda, nästan stora som pepparkorn. 



1. Linbindan 



(Cuscuta Epilinum Whe) 

 har enkel eller nästan enkel, nästan hvitgrön stjelk, glest sittande, blekt 

 gulaktiga blomgyttringar (större än hos de andrad, 5-deladt foder, klot- 

 rundt-klocklik krona med kort (5-tandadt) bräm och klubblika märken. 



Växer på Lin (o: Hörsilke), så långt detsamma odlas, således till 

 ini Ångermanland, icke sällan, särdeles då den uppträder i större mängd, 

 besvärlig och skadlig. — Blommar i Juli, Aug. 



Utbr. genom medlersta och norra Europa. — Först (åtm. såsom 

 egen art) upptagen bland svenska växter i Fries' Novitier 2:dra uppl. 

 (1828) och i Hartraans Handbok 2:dra uppl. (1832) sedan den länge 

 varit misskänd. 



2. Humlebindan eiier Vanliga Snarrevan 



(Cuscuta vulgaris Pers.) 

 har grenig, blekröd eller något gulaktig stjelk, närmade, röda eller hvit- 

 aktiga blomgyttringar, 4( — 5-)deladt foder, kort-rörlikt-klocklik (slutligen 

 bukig) krona med 4( — 5-)deladt, stort bräm (nära lika långt som pi- 

 pen) och trådlika märken. 



Växer på Humla (o: Humlebinda), Nässlor (o: Nässelsilke), 

 Hampa m. fl. i södra och medlersta Sverige samt i norra till Ånger- 

 manland. Blommar i Juli, Aug. — Utbr. genom nästan hela Europa 

 (undant. det allra nordligaste), samt i Algerien, Caucasien, på Japan 

 o. s. v. 



Der den uppträder i större mängd, skadar den humleplanteringarne 

 mycket, likasom den icke sällan blir "en svår gäst för Nässlor (Urticse 

 dioicae ssepius hospes gravis : L.)". 



* C. halophyta ¥\:, alldeles röd, med enkel och mycket smal stjelk och 5-de- 

 ladt foder, växer på kustväxter i Bohuslän, Småland och på Gotland (sällsynt). 



* C. Ligustri Aresch. med något grenig stjelk och mycket små, röda blommor, 

 växer pä Liguster m. m. i Bohuslän. 



* C. Trifolii Bab. med mycket grenig stjelk, hvita eller blekröda blommor, växer 

 pä Klöfver i södra och medlersta Sverige, på mycket spridda ställen. 



Snarrevorna lefva, såsom vi sett, helst på lin, humle och nässlor. 

 Fröens grodd är trådlik och vriden i spiral kring hvitan. Den utveck- 



