108 



men f. ö. ternligen sällsynt, isynnerhet norr om Mälaren. — Bioramar 

 i Juli, Aug. — Förekommer stundom (på Gotland) med hvita blommor. 



Utbr. genom nästan hela Europa ( undant. det allra nordligaste) 

 samt i Caucasien, norra Afrika, på Azorerna, Island och (inkoral.?) i 

 norra Amerika. 



De nästan ametistblåa, talrika blommorna göra denna växt på 

 många ställen (såsom i Skåne, på Gotland) till ett riktigt prydnads- 

 ogräs. Bien tycka mycket om blommorna (Flores apibus gratissimi 

 sunt et ornamentum prati : L.). Emedan örten växer bra på torrsandig 

 och grusig mark, kan den bli nyttig att täcka och binda sådan. Blå- 

 elden är verkligen en bland de vackraste och utmärktaste af våra Sträf- 

 bladsväxter. Ehuru endast tvåårig, har den en ganska stark rot, hvil- 

 ken bär en vacker bladrosett, utur hvilken den enkla eller greniga stjel- 

 ken med sin långa och prydliga, blå blomspira reser sig. Då, såsom 

 icke sällan händer, örten uppträder sällskapligt, ger den en särdeles 

 glad anblick under blomningen, då den kan kläda hela sträckor med 

 sina klarblåa blommor, liksom då den, reslig och rak, står stånd tätt 

 vid stånd, en stolt hedersvakt kring åkertegarne. På grusbackar o. d. 

 göra dess blå blommor ofta ett vackert afbrott mot Fetknoppens gula. 

 — Redan Clusii Historia upptager växten såsom Echium vulgäre. 



5. Pulmonaria L. 



(Lung-ört slägtet). 



Blomfodret 5-tandadt, 5-kantigt-rörlikt, slutligen nästan klocklikt. 

 Kronan trattlik, regelbunden; svalget hårstrimmigt, öppet (utan bikrona). 

 Ståndarne inneslutna. Frukterna släta. 



Lungörterna äro mångåriga och temligen håriga, deras blommor 

 tidiga, i början violettröda men sedan blåaktiga; rotbladen bli sent ut- 

 bildade. 



1. Vanliga Lungörten 



(Puhnonaria officinalis L.) 

 är strax då blommorna utslå endast några tum hög och nästan utan 

 rotblad, men blir utblommad vanligen nära fotshög, och har då ägg- 

 rundt hjertlika, spetsiga, stora, långskaftade rotblad. Stjälkbladen äro 

 äggrundt-lansettlika. Hårbeklädnaden är sträf. 



Yäxer i tätare lundar, helst på bergig eller stenig mark, i södra 

 och medlersta Sverige, särdeles i de östra landskaperna. Blommar bäst 

 i Maj; mognar tidigt. 



Utbr. genom nästan hela Europa (undant. det allra nordligaste, 

 Skottland, Irland, Italiens öar, södra Spanien), samt i Caucasien. 



