116 



fl. Teucriuni L. 



Fodret nästan regelbundet-5-klufvet. Kronan lossnande; öfverläp- 

 pen tudelad och dess flikar nedtryckta till underläppens kanter, hvilken 

 sednare sålunda tyckes 5-flikig. Frukterna oravändt-äggrundt-klotrunda. 



1. Löksugan 



(Teucrium Scordium L). 



En mångårig, starkt (nästan löklikt) luktande ört med krypande 

 rot, qvarters- eller nära fotshög, hvitaktigt-hårig, vanligen nedtill grenig 

 och utsträckt stjelk (eller stjelkar), aflånga, tandadt-sågade, knappt 4 

 linier breda, under icke sällan nästan violetta blad samt parvisa blom- 

 mor (i bladvecken). Blomkronan är temligen liten, blekviolett och röd- 

 aktigt punkterad. 



Växer på fuktiga eller kärriga ängar och betesmarker i södra 

 och sydvestra Skåne, på Öland (allm.), Gotland och några ställen i 

 Östergötland. Blommar i Juli, Aug. — Utbr. genom Europa (undant. 

 det nordligaste och Italiens öar, Grekland m. m.), samt i Caucasien, 

 vestra och södra Siberien, norra Ostindien (Cachemir), Abyssinien. 



Löksugan har besk, men tillika hvitlöksaktig smak och lukt (isyn- 

 nerhet om den gnuggas), hvilken smak den meddelar åt mjölk, då korna 

 betat örten. Dessa egenskaper bero på en eterisk olja och derigenom 

 blir örten verksam mot röta och rötsår m. m., så att den begagnas i 

 medicinen (Herba Scordii Pharm.). 



De gamle botanisterna (Bauhinus, DoDONaeus) benämnde växten 

 Scordium, hvadan det nuvarande artnamnet. Linné anmärkte den första 

 gången (inom Sverige) under sin Ölands- och Gotlands-resa ("Gotlandise 

 ad Komam, in Oelandia passim"). Förut hade Fuirén anmärkt den 

 vid Slite. 



9. Ajtiga L. 



(Bläsugor Fr.) 



Fodret regelbundet- eller nästan regelbundet-5-kIufvet. Kronan 

 varaktig (vissnande); öfverläppen mycket kort, tudelad, underläppen 3- 

 flikig, med stor, bred mellanflik. Frukterna omvändt-äggrunda eller 

 rundade, nästan nätlikt-skryukliga eller gropiga. 



Mångåriga, nästan luktlösa örter med vanligen enkel stjelk (eller 

 stjelkar) och 6 — 10-blommiga kransar inom bladlika skärmar; blåa eller 

 blåaktiga blommor; i blommans botten, nedåt (framåt), en stor körtel. 



