117 

 1. Käringrukan 



(Ajuga |)yramidiili8 L.) 

 är omkring qvartershög, hårig, upprat, merendels alldeles enkel oeh ra. 

 e. ra. pyramidlik, upptill blåaktig (nästan svartbla), med blommorna nä- 

 stan dolda mellan skärmbladen. Kotbladen äro stora, omvändt-ägg- 

 runda eller elliptiska, urrandade eller helbräddade, de andra till större 

 delen nästan rutlikt omvändt-äggrunda, i spetsen 3-tandadc, längre än 

 blommorna. Bladen sitta mycket tätt och bli allt mindre och mindre 

 uppåt, hvarigenora de, isynnerhet då växten är ung, bilda en slags 4- 

 kautig pyramid; hos den äldre växten bli bladen glesare. Blomkronan 

 blekblå eller nästan hvit, icke sällan blå med hvita band och mörkare 

 ådror. 



Växer pä magra och hårda, torrare skogs- och betesmarker, all- 

 män. — Blommar i Maj och Juni (Linné anmärkte och beskref den 

 vid Eksjö d. 22 Maj 1741 enligt Ölands-resan); mognar i Juli. — 

 Förekommer stundom (i Blekinge, Tomtö uära Carlskrona : Fr. herb. 

 norm.) nästan glatt. 



Utbr. nästan endast i norra, östra och medlersta Europa, och i 

 det sednare sällsynt (i Frankrike nästan endast på Pyrenéerna och Al- 

 perna, i England och Irland icke alls); i Caucasien. 



Käringrukan söker knappt några vissa växter till sällskap och 

 tyckes undvika sin egen art, så att den mest visar sig i enstaka stånd, 

 såsom små pyramider, strödda här och der pä markon. Dessa vackra, 

 fyrkantiga, blåaktiga pyramider bryta sig särdeles bra mot de andra 

 örterna i närheten och visa oss huru mycket naturen kan variera sina 

 alster inom samma typ, enligt olika ändamål, såsom med Käringrukan 

 inom Kransblommornas. 



* A. genevcnsis L, med (rel. till blommorna) kortare skärmblad, mindre rotblad, 

 axlikt närmade blomkransar och mörkare blå, större blomkronor, växer endast pä uSgra 

 ställen i Skäne. Fr. mänt. III. (A. alpina Fr. nov.). 



2. Kryprnkan 



(Ajuga reptans L.) 



är nästan glatt eller upptill småluden, och har långa, krypande gren- 

 skott, upprat, omkring qvartershög stjelk, nästan elliptiska, bugttandade 

 blad, de nedre större; skärmbladen obetydligt längre än blomkransarne, 

 hvilka äro nästan axlikt närmade upptill. 



"Växer på fuktig och skuggig eller gräsrik mark på n%ra ställen 

 i vestra Skåne, i Blekinge, Småland och på Gotland (Visby). — Blommar 

 i Maj, Juni. — Grenskotten slå stundom rötter. — Utbr. genom nä- 

 stan hela Europa (undant. det nordligaste), samt i Caucasien, nedl. Asien 



