124 



med en hårring invändigt. Ståndarknapparne såsom hos föreg. slägte. 

 Frukterna trekantiga med tvärsned topp. 



1. Gulsngan 



(Galeobdolon luteum Huds. — Galeopsis Galeobdolon L.). 



En mångårig, fots- eller nära alnshög, blekgrön, mjuk och temli- 

 gen slak ört med starkt krypande rot (rotstock) och grenskott. Bla- 

 den äro hjertlika, sågade, tumsbreda; skärmbladen äggrunda och mindre. 

 Blomkransarne omkring 6-blommiga, med smalt jemnbreda småskärmar. 

 Fodret är nästan klocklikt. Kronan omkring | tum lång, gul; under- 

 läppen (särdeles vid svalget) rödfläckig; öfverläppens bas ganska smal. 



Växer i lundar och löfskogar i Skåne, ymnig (och på ett ställe 

 i Blekinge). Blommar i Maj, Juni. — Utbr. genom nästan hela Eu- 

 ropa undant. det nordligaste, Italiens öar och Grekland. 



Redan J. Leche upptog (1744) Gulsugan bland skånska växter 

 och Linné anmärkte (1749) densamma under sin skånska resa, på Helle- 

 borga backe, och beskrifver den kort i Skåne-resan (sid. 64), men 

 (liksom i Flora suec. ed. 1) såsom en Leonurus; i Flora suec. ed. 2 

 upptager han den under Galeopsis, anmärkande att dess slägte är myc- 

 ket svårt att utreda. — De Kransblommiga växterna tillhöra till största 

 delen den egentliga sommaren. Endast några blomma om våren, och 

 Gulsugan är en bland dem. 



9. Craleopsis L. 



(Dån-slägtet). 



Fodret 5-klufvet. Kronans underläpp med två uppräta, kägellika, 

 ihåliga tänder vid det vidgade svalget. Ståndarknapprummen uppbri- 

 stande med en tvärremna; deras inre vägg hårbräddad. Frukterna hop- 

 tryckt-rundadt-trekantiga. 



Ettåriga, utspärradt-greniga örter med mellan lederna ihålig (o: 

 Smal. Sugor, Norrl. Pipsör eller Pip tå), vanligen endast upptill 

 blombärande stjelk, sågade blad, nästan bladlika skärmblad och smalt- 

 lansettlika, spetsade småskärmar. 



1. Guldånet 



(Galeopsis versicolor Curt.) 

 är vanligen omkring alnshögt (omvexlar mellan 1 och 3 fot) och (kors- 

 vis) grenigt och har hvasskantig, styfhårig, under lederna uppsvälld 

 stjelk, äggrunda, spetsade blad, (isynnerhet upptill) närmade blomkransar 

 och gul krona, som är 3 eller 4 gånger längre än fodret. 



