138 



smalbladigare (o: M. lappouica Whlnb.). — På ett par ställen i Skåne 

 och Blekinge växer en underart (M. agrestis Sole) som är luden och 

 har breda (nära 2 tum) och korta, något hjertlika, starkt-sågade blad 

 och mindre blommor. 



Utbr. genom nästan hela Europa samt i norra och medlersta Asien, 

 i Caucasien. 



Hästmyntan har stark lukt, men som är mindre angenäm än 

 Vattenmyntans. Då kor betat den i större mängd, säges deras mjölk 

 icke löpna utan bli oduglig till ostberedning. — Växten anses nerv- 

 och magstärkande, men icke så verksam som t. ex. Krusmyntan. 



Kännedomen om slägtet Mentha och dess inhemska arter var 

 länge mycket ringa, tills Fries i sina Novitier noga bestämde och ut- 

 redde alla våra Myntor. Förut kände man endast 2 eller 3 arter så- 

 som svenska. 1 Novitiernas raant. Ill lemnar han också anmärkningar 

 om Menthse. 1 F. W. Areschougs Botaniska Observationer (Lund 1854, 

 diss.) meddelas kännetecken för M. aquatica L. (med M. sativa Fr, så- 

 som var.), M. gentilis L. och M. arvensis L. Hartman ansåg (1850) 

 M. gentilis Fr. vara Linnés M. sativa, Fries' M. sativa nästan detsam- 

 ma som hans M. Agardbiana, och M. rubra Fr. vara M. gentilis L. 



;39. Ijycoims L. 



Fodret 5-flikigt. Kronans öfre flik något bredare och sidoflikarne 

 något mindre än de andra. Ståndarne 2. Frukterna vigglikt-oravändt- 

 äggrunda, trekantiga. 



1. Strandklon 



(Lycopus europeeua L.). 



En mångårig, omkring alnshög eller högre, m. e. m. hårig ört 

 med krypande rot (rotstock), rödaktig stjelk, nästan ovala eller äggrundt- 

 ovala, bugtigt-inskuret-sågade, 2 till 3 tum långa blad, de nedre m. e. 

 m. pardelade, isynnerhet vid basen, och små hvita, något rödprickiga, 

 invändigt håriga blommor i täta bladveckskransar med små, smalt-lan- 

 settlika skärmar. 



Växer på stränder, i kärr och på annan fuktig (helst sandig) 

 mark och blommar under sommaren (Juli, Aug.). — På mycket skug- 

 giga ställen blir den nästan alldeles glatt. — Icke sällan träffas en och 

 annan blomma med 4 ståndare, men två outbildade; och i somliga 

 blommor saknas ståndare alldeles. 



Utbr. genom nästan hela Europa, samt i Barbariet, Orienten (Li- 

 banon), Caucasien, Siberien, norra Ostindien (Kabul). 



