149 



Utbr. genom norra och medlersta Europa samt hela Ryssland, 

 både det europeiska och asiatiska. 



4. Fältsötan 



(Gentiana campestris L.) 



är vanligen omkring qvartershög och starkt-grenig med utstående, en 

 merendels bred, nästan pyramidlik, bloravippa bildande grenar. Bladen 

 äro vanligen äggrundt-lansettlika (utom rotbladen), men omvexla jemn- 

 bredt-aflånga och tunglika. Blommorna äro icke så många som hos 

 föreg. art, men nära dubbelt större (bredare), 4-klufi)e. Blom.fodret är 

 tillplattadt, dess båda yttre flikar bredt- eller äggrundt-ovala, mycket 

 bredare än och nästan täckande de båda inre triangel- eller lansettlikt- 

 syllika; pipen nästan vingadt tvåkantad. Kronan fatlik, violettblå eller 

 gråblå (stundom hvit). Roten smal, sned, mot spetsen grenig. 



Växer, mest gruppvis, på öppna, högländtare ängar och betesmar- 

 ker i södra (särdeles vestra) och medlersta Sverige, i Jemtland och An- 

 germanland. — Blommar under Juli, Ang. — Förekommer stundom li- 

 ten och enkel. — Utbr. genom norra och medlersta Europa, på Pyre- 

 néerna och Italiens berg, samt på Island. 



Yid denna art anmärker Linné, i Flora lapponica, den vigt som 

 ligger pä blombyggnaden vid artbestämningen i detta slägte ("så att 

 Ängs- och Fältsötan knappt kunna skiljas utan blommor") och beskrif- 

 ver på s. st. Fältsötans blomma närmare. 



Brukas, kokad i öl eller vin (dekokt), i somliga landsorter mot 

 håll och sting, hvadan benämningarna Stingblomma (Bohusl.), Sting- 

 och Hållgräs (Norrl.). — Kan ock (isynnerhet roten) användas att 

 lägga pä dricka i stället för humla. 



* G. germanica W., som har 5-klufna blommor, större än hos föreg. art, växer 

 numera troligen endast på ett par ställen i Skåne och der enligt Areschougs Flora min- 

 dre säker. 



5. Is-Gentianan 



(Gentiana tenella Kottb. — Gentiana glacialis Vill.) 

 är endast 2 — 4 tura hög, spenslig, grenad ända nere vid roten i (nä- 

 stan) bladlösa, smala blomskaft, eller icke sällan enblommig. Bladen 

 äro äggrunda. Blomfodret är deladt i 4 nästan äggrunda och utstående 

 likstora blad. Kronan fatlik, mörkblå; pipen omkring 4 linier lång, 

 blottad; brämet vanligen 4-deladt. 



Växer på de högre fjelleu, på våta ställen vid eller nära snögrän- 

 sen (temligen sällsynt). Blommar i Juli, Aug. — Utbr.: Pyrenéerna, 

 Sierra Nevada, Alperna, Karpaterna, Island, Norge, norra Sverige, Lapp- 

 land, Grönland, Siberien, Altai, Himalaia. 



