153 



sina regelbundet ordnade frön och sin hvitaktiga mellanvägg. De frön, 

 som sitta närmast locket, kringspridas mest då detta lossnar, men de 

 andra falla slutligen till fröhusets botten, hvarest de ligga, liksom i en 

 korg, tills blåst eller nå^on annan orsak bryter den torra stjelken, och 

 de spridas ut på marken. Såsom Linné, i sitt tal "de tellure habita- 

 bili" (am. II) anmärker, lossnar väl locket, som hittills skyddat fröen, 

 från fröhuset då detsamma är moget, men fröen måste qvarstadna der- 

 uti tills stark blåst skakar stjelken, så att de kunna spridas omkring 

 på marken; de skulle annars antingen torka bort eller också genom 

 väta gro på stjelken. 



Bolmörtens blotta utdunstning är så stark och vidrig att den kan 

 orsaka hufvudvärk och yrsel. Eoten är ganska giftig, men liknar nästan 

 en palsternacka, och har stundom af misstag kokats och ätits såsom så- 

 dan, hvarvid den orsakat mållöshet, törst, sveda i magen, konvulsioner, 

 onaturligt skratt, raseri och t. o. m. döden. Den (liksom örtståndet) 

 fördrifver råttor. Bladen (Folia Hyoscyami Pharm.) äro invärtes lika 

 skadliga som roten; utvärtes (till omslag) äro de värkstillande, uppmju- 

 kande och delande, liksom hela växten har verksamma läkeegenskapei*. 

 Bolmört-olja pressas ur fröen eller beredes af friska blad och bomolja; 

 den har berömts mot somlig blodhostning. Bolmört-extrakt (extractum 

 Hyoscyami) är växtens utpressade och inkokade saft; det brukas med 

 nytta vid raseri, konvulsioner, mjeltsjuka, hjertklappning, blodspottning 

 m. m. — Pröen skola döda gäss och höns, hvadan de eller hela väx- 

 ten stundom benämnas Hönsbane. Deras rök, då de läggas på glö- 

 dande kol, kan döfva tandverk, men medlet är icke utan fara. 



9» Solanaant L. 



Blomfodret nästan klock- eller skållikt, litet, vanligen 5-tandadt. 

 Kronan hjullik, med regelbundet-5-deladt bräm. Ståndarsträngarne korta; 

 knapparne jeranbreda, tätt samstående och m. e. m. sammanhängande 

 med kanterna; spetsen uppbristande med två inåt vända hål. Frukten 

 ett 2-rummigt bär. 



Blommorna äro temligeu små, lutande eller hängande, och bilda 

 ett slags knippen, hvilka utgå nästan raidt emot eller under bladen. 



1. Besksötan eiier Qvesveden 



(Solanum Duicamara L.) 



är en spenslig, något örtartad, i snår o. a. der den har slöd nästan 

 slingrande buske (o: Solanum scandens Bauh.) med nedtill pennsmal, 

 mörkgrön, vårtig, till marken vanligen tryckt och rotslående, stam och 

 gråa och vårtiga, upptill kantiga, brungröna och örtartade, kortare eller 



