165 



visa, mycket glesa, spärradt- och smalt greniga blomklasar. Blomkronan 

 är mycket liten, merendels nästan hvit (stundom blå- eller rödaktig), 

 blåstrimmig. Fröhuset stort, bredt och tunnt, starkt urnupet i båda 

 ändarne, så att det nästan liknar skidan hos en Biscutella (o: Anagal- 

 lis — scutellata Bauh.). Fröen äro mycket platta, omkring 12. 



Växer på våta ställen, vid stränder, diken o. d., helst på dyig 

 mark. Blommar i Juni, Juli. — Omvexlar större och mindre (stun- 

 dom endast omkring 3 tum), samt glatt och hårig. 



Utbr. genom Europa (undant. Italiens öar, Grekland, Turkiet), 

 samt i Barbariet, Siberien och norra Amerika. 



6. Bergprisan 



(Veronica muntana L.) 



har krypande, smal och spenslig, hårig stjelk, tunna, äggrunda, starkt- 

 naggsågade, långskaftade blad samt glest-spärrade och spensliga blom- 

 klasar med blåhvita och rödblått strimmiga blomkronor. Fröhusen äro 

 stora, breda (nära 3 linier) och tunna, hårkantade, nästan kretsrunda, 

 men i båda ändarne urnupna, upptill 1-rummiga; fröen nästan linie- 

 breda, gulaktiga med genomskinlig grodd. 



Växer i Skånes bokskogar, helst bland vissnade blad på något 

 fuktig mark. Blommar i Maj och Juni. — Utbr. genom Europa undant. 

 det nordligaste, Portugal, nästan hela Spanien, Grekland, Turkiet. 



Fries anmärkte först denna art som svensk (i skogen Reften) 

 och upptager den redan i första upplagan af sina Novitier. 



7. Théprisan eller Gökblomman 



(Veronica ChamBedrys L.) 



är qvarters- eller nära fotshög, nästan upprat, hårig (stjelken vanligen 

 tvåsidigt-), och har äggrunda, nästan inskuret trubbsågade, skrynkliga 

 (nästan veckadt-), oskaftade eller (de nedre) stundom kort skaftade blad 

 och vanligen motsatta, temligen glesa, långa, uppräta och utstående 

 blomklasar. Blommorna äro stora (relativt) och täcka, med himmelsblå, 

 kring svalget mörkviolett, rödblått strimmig krona, blåhvita ståndarsträn- 

 gar och rödblå knappar. Fröhusen äro bredt-oravändt-hjertlika; fröen 

 8 — 12, rundade, nästan sköldlika. 



Växer på torra ängar och gräsiga, skyddade backar, i skogs- och 

 åkerkanter, allmän (men saknas i Lappland). 



Blommar i Maj och Juni. Förekommer stundom med mindre, 

 nästan köttröd blomkrona. — Utbr. genom nästan hela Europa, samt i 

 Siberien, Caucasien, Syrien och på Canariöarne. 



