171 



att de alstra knoppar i sjelfva hjertbladsvecken. De unga bladen äro 

 rödaktiga, och de äldre bibehålla vanligen denna färg på undersidan. 

 Den bleka, endast i solen öppna ki'onan, faller snart, och de nedersta 

 fröhusen ha redan nästan mognat pä utväxta och mot marken krökta 

 skaft under det stjelken ännu växer upptill och utvecklar blommor. — 

 I Tabernsemontani Historia heter växten Alsine hederacea och Bauhins 

 Pinax upptager den såsom Alsine hederulae folio. 



9. liiiuosella L. 



Blomkronan hjullikt-klocklik, med rcgelbundet-5-deladt bräm. Stån- 

 darne 4; knapparna 1-rummiga, nästan klotrunda, bristande med tvär- 

 remna. Fröhuset nästan 1-rummigt (nederst 2-ruramigt), 2-skaligt. 



1. Äfjebrodden (Fr.) eller Dyörten 



(Limosella aqvatica L.). 



En liten (omkring tumshög) krypande, glatt, genom sina skott 

 temligen varaktig ört, som har (vanligen) trubbigt-lansettlika eller nä- 

 stan tuuglika blad med mycket långa och smala skaft, samt mycket 

 små, hvita eller något rödaktigt punkterade blommor på eublommiga 

 skaft, kortare än bladen. Både blad- och blomskaft utgå knippvisa från 

 roten eller de knöliga, vanligen rotslående stjelklederna. — Förekom- 

 mer mindre, med smalt-jemnbreda, nästan trådlika blad (L. borealis Less.). 



Växer på stränder (särdeles sandiga och dyiga) och andra våta, 

 öppna ställen, i vattengropar o. d. Blommar i Juli, Aug. — Utbr. 

 genom Europa (undant. bl. a. nästan hela Italien, Grekland och Tur- 

 kiet), samt i Algerien, Siberien, Abyssinien, i Amerika, på N. Holland o. a. 

 \ Om också Personaternas ordning innehåller åtskilliga praktväxter, 



såsom t. ex. Fingerborgsörten (Digitalis), har den derjemte andra så 

 små och oansenliga, att de vanligen knappt bli bemärkta. En sådan 

 är Dyörten. Inskränkt till stränder o. d., bildar den der små blad- 

 rosetter på krypande skott och utvecklar icke ens alltid sina små blom- 

 mor. Hela dess utseende är olikt våra andra Personalers. — Redan 

 O. Celsius upptager Dyörten i sin Katalog, 1732 (o: Plantaginella) 

 och Linné anmärkte den under sin lappska resa. I Clusii Historia 

 (1601) heter växten Plantago aquatica minima och Lindern kallade 

 den (1728) Limosella annua. 



3. RHINANTHACE^. 



Ståndarknapparna 2-rummiga; rummens bas icke sällan udd- eller 

 borst-spetsad. Blomfodret 4 — 5-tandadt (-klufvct). Fröhuset 2-rummigt, 

 2-skaligt-rumbristande. 



