174 



Utbr. genom nästan hela Europa, samt i Caucasien, Mindre, norra 

 och medlersta Asien (Siberien, Hinaalaia) och i norra Amerika. 



Ögontrösten uppträder nästan alltid talrikt och gerna bland gräs 

 (särdeles Svingel), Backtimjan o. d. Icke sällan "tyckas gräsen göra 

 sig lägre för att låta den visa sina täcka blommor". Orsaken torde 

 vara den att Ögontrösten, liksom Rhinanthacese i allmänhet, åtminstone 

 till en del lefver parasitiskt på de närstående gräsens rötter. — Örtens 

 namn antyder huru den ansetts verksam mot ögonkrämpor, hvarutinnan 

 den fordora stod i stort anseende och hvarför den fanns på apoteken 

 (d: Euphrasia officinarum Bauh.). Annars hette den endast Euphragia 

 (Cam,), Euphrasia (Fuchs.). Man begagnade antingen den utpressade 

 saften, som insläpptes i ögonen, eller thé på örten under längre tid. 

 Dess verksamhet kan likväl icke vara särdeles stor, då den är endast 

 litet besk och har något sammandragande (lindrigt stärkande) egenska- 

 per. — Bien besöka blommorna, 



* E, parviflora Fr. har äggrundt-hjertlika skärmblad, tvärtrubbigt fröhus och 

 små blommor med nästan glatt kronsvalg. 



* E. gracilis Fr. är spenslig och har smalare och mindre sågade blad (med 

 vigglik bas), nästan vigglikt, tvärspetsadt fröhus och glatt kronsvalg. Växer bland ljung 

 i södra och medlersta Sverige. Fr. i Sv. Litt. Tidn. 1838, Mänt. III. 



* E. salisburgensis Funk växer (inom Sverige) endast på Gotland, der Westöö 

 upptäckte den (Bot. Not. 1853). 



Fries karakteriserar och belyser närmare Euphrasierna i sin Man- 

 tissa III. 



11. Rliinantliiis L. 



(Skallerörter, Höskallror Fr.) 



Fodret plattadt-bukigt (nästan uppblåst), tvåläppigt-4-tandadt. Kron- 

 läppen treflikig, kortare än hjelmen, som invid spetsen har en tand på 

 hvar sida. Ståndarknapparna uddlösa, i kanten ludna (och samman- 

 hängande). Fröhuset rundadt och platt; fröen nästan kretsrunda, gro- 

 piga, vanligen hinnkantade, talrika, 



Skallerörterna äro ettåriga, med fyrkantig stjelk, motsatta, temli- 

 gen smala (lansettlikt-jemnbreda eller nästan jemnbreda), sågade blad, 

 nästan triangellika, starkt sågade skärmblad, och gula, violettblått-tan- 

 dade, ensamma blommor, hvilka bilda nästan ensidiga toppax. De 

 blomma i Juni, Juli och svartna temligen vid torkning. Fodret till- 

 växer efter blomningen och blir slutligen torrt-hinnaktigt, så att det- 

 samma (med det mogna fröhuset) "skallrar" da växten skakas, hvadan 

 svenska namnet. — Ehinanthus crista galli L. De gamle botani- 

 sterna (Bauhinus) kallade dessa växter Crista galli (mas och femina). 

 Enligt nyare botanister äga vi tre Skallerört-arter: 



