205 

 1. Marrispan eller Stadden 



(Statice Limonium L.). 



En omkring 5 eller 10 tura hög, glatt ört med lansettlikt-ellip- 

 tiska eller omvändt-äggrunda, teraligen tjocka blad med en udd i eller 

 under spetsen. Blommorna äro blå, till omkring midten omslutna med 

 de glänsande-hinnaktiga skärmarne. Eoten (rotstocken) är inuti röd, 

 knöligt vriden, hvadan benämningen Orm rötter. 



Marrispan växer på vestkustens hafsstränder och blommar i Juli, 

 Aug. Egentligen ha vi tvenne arter: 



* Glesblommiga Marrispan (Statice rariflora Drej.; S. bahusiensis Fr.), som 

 växer i Bohuslän (der Kalm upptäckte den 1742 "ymnig på södra sidan af Lögholmen 

 i Tanum socken långs efter stranden i sjelfva vattubrynet" Vet. Ak. bandi. 1743) och 

 vid Torekow i Skåne, blir vanligen 1/2 — 3/4 aln bög och har kantig stängel med nä- 

 stan raka och glesblommiga grenar. — Utbr. Skandinavien, Brittiska öarne, nordvestra 

 Frankrike. 



* Tätblommiga Marrispan (Statice Behen Drej.), som växer på Skånes vestra 

 kust (Kullen och Barsebäck : J. Leche enl. L.), är merendels mindre och har nästan 

 trind stängel med utkrökta och tätblommiga grenar, — Utom Sverige i Danmark, 

 norra Tyskland, England och norra Frankrike. 



De gamle botanisterna (Bauhinus) kallade dessa växter Limonium 

 (maritimum etc), hvadan det linnéiska artnamnet. 



9, "Arnieria W, 



Blommorna i en tät, rundad samling (stängeln enkel), med tal- 

 rika, hinnaktiga skärmblad, hvilka under blomsamlingen bilda ett svepe 

 och emellan blommorna mycket tunna blomskärraar (kring stängelns 

 spets en trind, nedtill öppen slida)). Stiften håriga nedtill. Fodrets 

 tänder borstuddiga. — Trift-örter (Statice Armeria L.). 



1. Vanliga Triften 



(Armeria vulgaris W.) 

 har smalt-jemnbreda, talrika och tuvade blad, omkring fotshög, trind, 

 vanligen glatt stängel, spetsade och uddspetsiga svepeblad, och rosenröda, 

 blekare eller mörkare, blommor med endast på ribborna hårigt foder. 

 Eotstocken är icke sällan delad upptill. 



Växer mest på sandiga backar och torra ängar i södra och med- 

 lersta Sverige. 



Bioramar i Juni och Juli. — Utbr. genom norra och medlersta 

 Europa (undant. Brittiska öarne, Frankrike). 



* A. maritima W., som växer vid vestra kusten, har i allmänhet lägre, smålu- 

 den stängel, mjukare blad, trubbiga svepeblad (blott ett eller annat yttre med en trub- 

 big udd) och alldeles hårigt blomfoder. Bildar stora och rikblommiga tufvor och blom- 



