228 



b. Oenanthe L, Midtblomraorna nästan oskaftade, kantblora- 

 raorua långskaftade, strålande (och sterila). 



2. Pip-Stäkran 



(Oenanthe fistulosa L.) 



är 1 — 2 fot hög, blåaktigt grön, tämligen mjuk, med alldeles ihåliga 

 (pipiga) stjelkar och bladskaft, de seduare icke sällan längre än sjelfva 

 bladet. Den är mångårig både genom reflika grenskott och rotknölar. 

 De sednare äro nästan spetsadt-ägglika eller ovala och bildas mellan de 

 hvitaktiga rottågorna, t. e. d. hängande nästan liksom mycket utsvällda 

 tågor. Stjelken är nästan enkel, dess blad enkelt-parbladiga, med jemn- 

 sraalt-lansettlika, helbräddade, uppstående småblad; rot- och skottbladen 

 äro icke sällan dubbelt- (eller nästan tredubbelt-)parbladiga, med kortare 

 och bredare, glest-inskurna småblad. Flockarna äro 2 — 4-stråliga, de 

 små temligeu måagstråliga, under blomningen platta, men slutligen 

 mycket täta och rundade. Kronbladen äro smalt-inskurna, kantblom- 

 mornas 3 yttre mycket större. Frukterna klubblika. 



Växer i bäckar, kärr, vattengropar och på andra våta ställen i 

 Skåne, Halland och på Gotland samt vid Calmar. — F. ö. utbredd 

 genom nästan hela Europa undant. det nordligaste; i Caucasien. 



Blommar under Juli. — Mot sommarens slut bildas gren- (rot-) 

 skotten, hvilka äro långa, smala som segelgarn, hvitaktiga, och sluta 

 med en slags knöl, hvilken utvecklar rötter och blad och sålunda alstrar 

 en ny växt. 



Såsom Vatten-umbellater i allmänhet, är också Pipstäkran illa an- 

 sedd eller åtminstone misstänkt, och vanligen ser man den stå orörd 

 der den växer. Tidtals är den dock oskadlig (L. Skåne-resa). Den 

 har äcklig och sedan brännande smak. Man berättar t. o. m. att rot- 

 knölarna dödat menniskor. — En del gamle botanister (Lobelius, Bau- 

 hin) kallade Pipstäkran Oenanthe aquatica. J. Lechb upptäckte den 

 som svensk (vid Lund) och Linné såg den på några ställen under sin 

 skånska resa (beskr. Skåne-resan sid. 243). 



6. AMMINE^. 

 Frukten högryggad, plattad (från sidorna), utan biåsar. 



t<å. Siiiin L. 



Fodrets tänder tydliga. Kronbladen oravändt-hjertlika med trubbig 

 invikt udd (hvita). Fruktåsarna trådlika; oljeränder talrika. — Mång- 

 åriga vattenväxter med parbladiga blad. Svepena alla temligen mång- 

 bladiga. 



