233 



Växer (allmän) pa skuggiga, helst något fuktiga eller odlade stäl- 

 len, mest i trädgårdar (der den icke sällan utgör ett svårt ogräs) och 

 lundar, i södra och raedlersta Sverige. — F. ö. utbredd genom nästan 

 hela Europa (undaut. Portugal, Spanien, södra Italien och Italiens öar) 

 till Caucasus och Siberien. 



Blommar i Juli, Aug.; mognar från medl. Aug, 



Quallern uppträder gerna sällskapligt och dess rotbildning är så- 

 dan, att växten vanligen täcker hela ställen med sina stora, vackra 

 blad. Rotskotten utveckla neraligen under två, tre år mest endast blad. 

 Liksom många andra Umbellater, blommar också Quallern länge emedan 

 blomflockarne icke utslå samtidigt, utan äro till en del nästan mogna 

 under det kamraterna ännu ha blommor. Och i likhet med åtskilliga 

 andra växter, hvilka i roten förvara åt sig ett rikligare näringsförråd, 

 blommar Quallern tidigt, men det är först sedermera och då stjelkarne 

 redan äro riktigt utbildade, som de vackert gröna, breda rotbladen ut- 

 växa till sin fulla storlek. — Roten är aromatisk, örtståndet mindre, 

 lindrigt stimulerande. De späda bladen kunna kokas bland grönkål 

 eller ock ensamma som spenat (o: Upl. Kirskål; annars mest, särdeles 

 i Göta-rike, Sq väller- eller Svallerkål, o: Dansk. Sqvalder-, Svalde- 

 kaal). Boskapen äter rätt gerna örtståndet. 



Växten hette hos en del gamle botanister Podagraria (so. herba), 

 med hänsyn till dess dåvarande stora anseende mot podager, och Ri- 

 viNUS benämnde (1699) så slägtet (hvadan Podagraria .(Egopodium Mnch). 



tS. Pinipinella L. 



Fodret otydligt. Kronbladen (hvita eller blekt rosenröda) om- 

 vändt- hjertlika; den invikta udden rännlad. Fruktåsarna högt-trådlika; 

 dälderna 3 — 4-randade. — Mångåriga örter med parbladiga blad. Floc- 

 karna utan alla svepen, innan de utslå lutande. 



1. Ängsanisen 



(Pimpinella Saxifraga L.) 



har vanligen fotshög eller något högre, trind, svagt strimmig, upptill 

 nästan bar stjelk, hvitaktig, smalt-tapplik, ringlad, något träig rot (o: 

 Norrl. B o ek ro t). Vanligen äro de nedre bladens småblad bredt- och 

 trubbigt-äggrunda eller nästan rundade, sågtandade (m. e. m. inskuret-), 

 och de öfverstas sraalt-pardelade; men icke sällan äro alla småbladen 

 pardelade och mångskurna. Flockarna äro omkring 2 tum breda. Fruk- 

 terna bredt-äggrunda något tvåknöliga. 



Växer på torra ängar, ängsbackar och betesmarker, allm. (till Ume- 

 Lappmark). Utbr. genom nästan hela Europa (undant. Portugal, Itali- 

 ens öar, Grekland), i Caucasieu, vestra och södra Siberien. 



