238 



På Öland anmärkte Ahlövist (Vet. Ak. handl. 1821) den vid Ottenby 

 och "nog allmän jemte östra sjöstranden i Föra, Pehrsnäs och Kalla". 



7. SANICULE^. 

 Frukten (i tvärsk.) nästan trind, utan åsar och oljeränder, men 

 kroktaggig eller fjällig och icke delande sig (hos våra). 



93. Saiiiciila L. 



Fodertänderna uddspetsade, varaktiga. Kronbladen uppräta, ora- 

 vändt-äggrunda och spetsade; spetsen lång, tvåtandadt-urnupet-inviken. 

 Frukten tätt kroktaggig. — Flockar med vanligen 3, dels enkla dels 3- 

 delade strålar; blommorna klotlikt-gyttrade, mångbyggare; svepena van- 

 ligen 2- eller 3-bladiga, småsvepena mångbladiga. 



1. Sårläkan 



(Sanicula europaea L.). 



En mångårig, vanligen omkring fotshög och flerstjelkig ört med 

 3 — 5-fingradt-delade blad, alla eller nästan alla samlade vid roteji, och 

 hvita eller rödletta blommor (till stor del med endast ståndare). "Små- 

 bladen" äro 3-klufna och ojemnt inskuret-sågade, glänsande; stjelk eller 

 stjelkar bara eller enbladiga. Frukterna äggrundt-klotrunda. 



Växer i lundar, skogar och skogsängar, helst på något fuktig 

 mark, i södra och medlersta Sverige. — ^" F. ö. utbr. genom nästan hela 

 Europa (undant. det nordligaste och Grekland) och i Caucasien. 



Blommar i Juni och Juli. 



Sårläkans blad äro beska och något sammandragande, då de tuggas 

 något skarpa (särdeles torkade), men några egenskaper, som motsvara 

 namnet, äger växten icke. Detsamma påminner endast om den tid, då 

 örten (såsom dekokt) nyttjades vid sårnader, fistlar, stötar m. m. och 

 t. o. m. räknades till de yppersta sårmedel och måste finnas på apo- 

 teken (o: Sanicula officinarum Bauh.). 



34. Eryngiuiii L. 



Fodertänderna stora (bladartade) och varaktiga, stickande. Kron- 

 bladen uppräta, smalt-omvändt-äggrunda, med lång och smal, tvärtrubbig, 

 tätt-invikt spets. Frukten besatt med smala och tunna, uppstående 

 fjäll. — Blommorna gyttrade på ett smalt, fjälligt fäste inom 5 — 8- 

 bladigt svepe. 



1. Martornan 



(Eryngiura maritimum L.). 

 En mångårig, stadig, temligen stor, hård och stickande, nästan tistel- 

 lik, vanligen grenig, grå- eller blågrön, glatt ört. Eoten är lång och tem- 



