245 



kunna åtskilliga träslag betsas vackert gula. — Bladen lukta äckligt 

 och smaka något beskt. Hundkäxen var förr officineli (o: Cicutariae 

 herba). Hos DoDONseus (1616) heter den Cicutaria vulgaris, hos Iti- 

 viNUS (1699) Cerefoliura silvestre. — I Svea-rike kallas växten vanligen 

 Hundloka eller Hund fl o k a, i Göta-rike Hundkäx (Hundkäxa). 



2. Körvelkaxen 



(Anthriscus Cerefoliura Hfn. — Scandix Cerefoliura L.) 



är ettårig, vanligen 1 — 1^ fot hög, mjuk och spenslig, och har nästan 

 trind, hopdraget- och småhårigt ledad stjelk och glatta, mest tredubbelt- 

 parbladiga blad med parskurna småblad på nästan rätvinkligt utspärrade 

 skaft. Plockarna sitta mest på sidan (mot bladvecken), på vanligen 

 korta skaft, hvilka, liksom strålarna och bladskaften, äro småhåriga. 

 Svepena äro vanligen 3-bladiga, hårkautade. Frukterna tämligen långt 

 sprötade, mogna svarta. 



Växer på eller nära odlad mark, helst i skugga, i södra Sverige 

 och på Gotland ; sällsynt och spridd upp till Stockholm. Dessutom 

 förvildad här och der. — Utbr. norra och medlersta Europa, Brittiska 

 öavne, Italien, Dalraaticu, Croatien, Ungern, Siebenbiirgen, södra Ryssland. 



Blommar i Juni, Juli; mognar frän Juli. 



Körvelkaxen luktar och smakar något aromatiskt sötaktig och ut- 

 gör en krydda med egendomligt angenäm smak och med egenskaper 

 liknande Spanska Körvelns (Myrrhis odorata), hvadan den ock odlas. 

 Liksom dennas, kunna också Körvelkaxens blad (hvilka likna persilja) 

 brukas i soppor och kakor, bland kål m. m. I medicinskt hänseende 

 är örten lösande och uretisk och har (färsk eller den utpressade saften) 

 berömts mot invertes hårdnader och stockningar, vattsot, skrofler m. m., 

 samt, kokad med mjölk eller tillredd med vassla, eller såsom extrakt, 

 mot svagt bröst och lungsot. — Torr glimmar den i elden liksom sal- 

 peter (L.). 



DoDONaeus kallade Körvelkaxen (1661) Chaerefolium och Eivinds 

 (1699) Cerefolium, ett nama som finnes redan hos Plinius, hvilken sä- 

 ger att Cerefolium, "som grekerna kalla Chserephyllum", är skarpt aro- 

 matiskt till smaken. Bauhin benämnde den (1671) Cha^rophyllum sati- 

 vum. — Linné upptäckte växten ("rätta Körfveln") vild bland säden 

 vid Visby (1741); ännu i sin Plora suecicas andra upplaga upptager 

 han den endast för Gotland och Cimbrishamn. 



b. Anthriscus Pers. Frukten äggrund, krokborstig. 



