253 



och socker, så att den, torkad och raalen, kan användas till nödbröd 

 (helst jerate siidesmjöl). Bladen äro också slemrika och tros kunna bi- 

 draga att läka sär. 



Redan Camerarius och DoDONseus (1616) kallade växten Nym- 

 phnea alba. 



9. UTiipltat* Sm. 



Fodret 5 — 6-bladigt, kronlikt. Kronbladen 8 — 16, (mycket mindre 

 än foderbladen), tjocka, med en honingsgrop på ryggen; utgå, liksom 

 ståndarne, under fruktämnet. Märket hel- eller bugt-bräddadt eller 

 stjernlikt-tandadt. Bäret äggrundt-kruslikt. Fröen utan nätlikt hylle. 



1. Gula Neckrosen 



(Nuphar luteiim Sm. — Nyraphaea lutea L.). 



Har stor rotstock, ovalt-hjertlika, helbräddade, omkring 7 tum 

 breda, alldeles gröna, temligen läderartade blad på (upptill) trubbigt- 

 trekantiga, icke sällan 2 eller 3 alnar långa skaft, och gula, 2 tum 

 breda, nästan honingluktande blommor med omkring 12, spadlikt-vigg- 

 lika, mörkgula kronblad och helbräddadt, 12 — 20-strimmigt, brosk- eller 

 hornartadt märke. Fröen äro gulaktigt-glänsande eller bruna. 



Yäxer i insjöar, träsk o. d. mera stilla vatten (der bladen kunna 

 täcka större ytor), men också i åar och större bäckar. — Utbr. genom 

 hela Europa undant. det allra nordligaste (och Grekland); i Caucasien, 

 Siberien, nordligare Amerika. 



Blommar i Juli (något sednare än hvita Neckrosen) till medl. 

 Aug., vid hvilken tid den börjar mogna. 



Gula Neckrosens blommor utmärka sig genom en egendomligt 

 mild, något alkoholaktig, lukt, men hvilken upphör efter befruktningen. 

 Eotstocken kan, kokad, torkad och målen, helst som ung, användas till 

 nödbröd. Svin tycka om den liksom bladen och skola kunna gödas der- 

 med; deremot lära fröen döda dem. Dessutom skall rotstocken, stött och 

 knådad med mjölk, döda eller fördrifva vägglöss, syrsor och bobbor (L.). 

 — Bladen "uppkomma och börja utbreda sig med de första blusip- 

 porna". Hvad vi anmärkt rörande den inre byggnaden hos Hvita Neck- 

 rosens blad- och blomskaft, gäller också om dennas. 



Redan Camerarius kallade denna Neckros Nymphaea lutea. 



* N. intermedium Led. med små (omkring 2 tum breda) blad och mindre 

 blommor med 10 — 15-strimmigt märke, växer i Lappland (och Jemtland). — Denna och 

 nästa art anser LaesTADius höra såsom varr. till N. luteum, af hvilken han i Botan. No- 

 tiser för 1858 beskrifver 9 olika former. 



