279 



eller fjerde aret sedan den uppkommit af frö, men börjar redan andra 

 året alstra knoppar från rothalsen. Ståndet blir sedan större med livart 

 år och teraligen gammalt. 



På Gotland kallas Blåsippan Killingblorama, i Småland och 

 Verraland Blå ve ra och Blåves, i Skåne Blå lock (-klocka) enligt 

 Linné, som i Fl. suec. ed. 2 meddelar några anmärkningar till växtens 

 karakteristik. 



^. Thalictrnni L. 



(Ängarutor). 



Blomkalk; kalkbladen 4( — 5). Frukterna glatta, kortsprötade, få- 

 rade, stundom bredt och hinnaktigt 3( — 4)-kantade; fästet litet, disk- 

 likt. — Mångåriga örter med bladig stjelk, 2 — 4-dubbelt parbladiga blad 

 med små men talrika småblad, och små, vanligen gulaktiga blommor. 



a. Frukterna vingkantade. Blommorna nästan i qvast, blekt 

 rosenröda. 



1. Acklejbladiga Ängsratan 



(Thalictrum aquilegifolium L.) 



blir vanligen öfver alnshög (1| aln) och har qvartersstora, 3-dubbelt- 

 parbladiga blad, tradig rot, mycket pipig, ra. e. m, rödaktig stjelk, 

 tunna, under något isgrå, rundade eller bredt-omvändt-äggrunda, insku- 

 ret-trubbtaudade småblad (nästan som hos Acklejan, men mindre); vid 

 de sednares skaft äro vanligen små, hinnaktiga stipler. Ståndarne hänga; 

 deras strängar äro bredare upptill. Frukterna äro omkring 1| linie 

 breda och hänga på dubbelt längre skaft ; deras vingkanter äro 3, men 

 med en eller annan mindre kant emellan. 



Växer i lundar och på buskiga ängar i Skåne (ymnig här och 

 der särdeles bland al) samt på några ställen i Blekinge och Småland. 

 — Utbr. nästan hela Europa utom det nordligaste och vestligaste samt 

 Italiens och Greklands öar; dessutom i Siberien. — Blommar i (slut.) 

 Maj, Juni. 



Lecue omtalar (Vet. Ak. handl. 1744) denna art såsom växande 

 "i Humlarelyckan vid Simoutorp och på många andra ställen på våta 

 buskiga ängar" och Linné upptager den i första upplagan af sin Flora 

 suecica (nära Lund vid byn Fogelsången och vid Simonstorp). — Väx- 

 ten utmärker sig både genom sitt vackra bladverk och sina lätta vip- 

 por med deras talrika, långa, violetta ståndarsträngar. Blommorna skola 

 lukta nästan som fläderns. 



