280 



b. Frukterna fårade. Blomställningen sammansatt. 



2. Gala ÄDgsratan 



(Thalictrum flavum L.) 



blir omkring 1^ aln hög och har starkt fårad stjelk (eller stjelkar), till 

 större delen dubbelt-parbladiga blad med till större delen 3-flikiga, om- 

 kring tumslånga småblad, de nedre och medlersta bladens något vigg- 

 likt omvändt-äggrunda, de andras smalare. Blomvippan är nästan qvast- 

 lik, rikbloramig; blommorna flockvis samlade i grenspetsarne, uppräta; 

 kalkbladen gul- eller grönhvita, ståndarknapparne gula; märkena nästan 

 hjertlika. Roten (rotstocken) är kort-krypande (och skottalstrande), inuti 

 starkt gul, hvadan växtens artnamn; tågorna långa, starka, knippvisa. 



Växer på sänka ängar, skuggiga eller buskiga stränder, vid bäckar 

 o. s. v., temligen allmän. — Utbr. nästan hela Europa, Siberien, — 

 Blommar medl. Juni — slut. Juli; mognar mest i Aug. 



Gula Ängsrutans "rot" är, såsom nyss nämndes, gul, och an- 

 vändes förr att färga ylle mörkgult. Den smakar först sötaktig, sedan 

 skarpt besk (o: sötbesk). Laxerar och brukades fordom till dekokt i st. 

 f. rhabarber, hvarmed den ansågs nästan jemngod. Hela växten räk- 

 nades då också bland de bästa sårläkande örter. I Jemtland kallas 

 den Torrvärksgräs emedan den, krossad, pålägges mot "torrvärk". 

 Färska bladen, kokade med vatten till ett starkt spad, färga alunbetadt 

 och sedan torkadt ylle citrongult. — Der denna Ängsruta uppträder i 

 större antal, gör den sig bemärkt såväl genom sin resliga växt som 

 sitt mörka, mycket sönderdelade bladverk och sina rika bloravippor, 

 hvilka genom de talrika ståndarne synas alldeles klargula. 



EuDBECK upptog (1666) växten under benämningen Thalictrum 

 vulgäre. 



* T. kemeuse Fr. växer i Torue Lappmaik. Bladen 2 — 3-dubbi'lt parbladiga; 

 småbladen bredt- och något snedt-vigglika eller rundadt-vigglika, inskuret-tandade, min- 

 dre äii hos den vanliga Ängsrutan. (Enligt ex. i Fr. herb. norui.). Fr. Fl. hall. — 

 Whlnb. (uppt.) Fl. lapp. (Th, flavum ^], Fl. suec. (Th. majus). Fr. Nov. mänt. III 

 (kännet. och anm.). 



* T. rariflorum Fr. växer i Lappland och norra Sverige. Liknar nästa art till 

 bladen, men småbladen äro större och trubbigare, mindre inskurna. (Enligt ex. i Fr. 

 herb. norm.). 



3. Enkla Ängsratan 



(Thalictrum simplex L.) 



är mindre (i — 1 aln), enklare och spensligare än den vanliga Ängs- 

 rutan, och har långt krypande, vid lederna svartbrun rot (rotstock), 

 kantigare stjelk, smalare småblad och lutande, grågula blommor, hvilka 



