288 



ej må skadas, hvilka dö hopetals sä framt det något år skulle för- 

 summas". 



Växten hette hos de gamle botanisterna, såsom hos Lobblius 

 (1576) och DoDONfeus, Napellus, hvilken benämning Linné bibehöll så- 

 som artnamn. 



* Aconitura Cammarum L. liknar temligen föreg. art, men är glatt och har 

 glesblommig, bugtig klase. Bladflikarne äro bredare, trubbigare och icke så talrika. 

 Blonihjelmen är kägellikt-hvalflik; honingsporrarne uppräla eller enedt lutande. — Växer 

 endast i Halland (vid Fylleåns stränder) och vestra Småland (3- Munkhattar enl. 

 Fkies). Blommar i Juli, Aug. 



Fries' Novitier innehålla vigtiga bidrag till våra Åconiters karak- 

 teristik och intressanta upplysningar rörande deras historia. Lindbergs 

 uppsats i Vet Ak. förh. 1865 (med teckn.) belyser närmare rotknölar- 

 nes bildning och natur, särdeles hos A. Napellus. 



13. UelpUiniiim L. 



Kalkbladen oregelbundna, kronartade, det öfversta yttre sporradt, 

 om- och inneslutande ett ensamt inre kupigt, urnupet (o: 2 blad 

 sammanväxta) och likaledes sporradt (det s. k. kronbladet; hos utländ- 

 ska arter äro "kronbladen" flera). Fröhusen hos vår art ensamma, 

 Fröen skrynkliga. 



1. Riddarsporren 



(Delphinlum Consolida L.). 



En vanligen omkring fotshög, glatt eller mycket svagt hårig, ett- 

 årig ört med 3-fingrade blad, smalt-mångdelade småblad och klart mörk- 

 blå, långt och nästan rakt sporrade blommor i utspärradt grenig vippa. 



Växer på åkrar (helst råg-) och gärden i södra och raedlersta 

 Sverige. Utbr. nästan hela Europa utom det allra nordligaste; i Cau- 

 casien, på Canariöarne; naturaliserad i norra Amerika (För. Staterna). 

 — Blommar i Juni, Juli till medl. Aug.; mognar slut. Aug., börj. Sept. 



Genom sina klart himmelsblå blommor blir Eiddarsporren ett sär- 

 deles vackert ogräs, utgörande, jemte Blåklint och Klätt (Agrosteraraa) 

 en verklig åkerprydnad under det den blommar. Dess örtstånd, men 

 ändå mer fröen, räknas till diuretica och anthelmintica. Om blomsaften 

 utpressas och kokas med alun erhåller man ett vackert blått bläck. — 

 Torra blommorna lära stundom brukats att blanda bland tobak för 

 att göra dess utseende behagligare "ut gratior appareat magis quara 

 evadat" L. 



De gamle botanisterna (Camerarius, DoDONaeus) kallade växten 

 Consolida regalis (hvadan dess artnamn) och Flos regins silvestris, hvilka 



