291 



insekter träffar man sysselsatta att i bloraraorna upphemta sitt byte från 

 kronbladens honingskörtlar. Härunder vidröras de, såsom vi sett, ret- 

 liga ståndarne med det resultat, vi också omtalat. Om man slår på 

 eller skakar busken, då blommorna äro riktigt utslagna (men innan 

 ståndarknapparne öppnats), så resa alla ståndarne upp sig på en gång 

 och icke sällan göra också kronbladen samma rörelse. — De talrika 

 bärklasarne utgöra buskens prydnad om hösten och vintern. 



Både stammens och rotens gula innerbark lärer ha purgerande 

 egenskaper. Polackarna skola koka isynnerhet roten med alun för att 

 färga läder brandgult (med lut citrongult). Dekokt på färska barken 

 färgar ylle gult (sådan skall också vara nyttig mot torsk), och med 

 dekokt på roten kan trä betsas och papper färgas vackert gult. Ve- 

 den (både rotens och stammens) är vacker, temligen hård och passar 

 bra till faneringar. De unga bladen äro syrligt sammandragande och 

 rekommenderas till tuggning mot slappt tandkött. Bären äro under 

 omogna tillståndet starkt sammandragande, men väl mogna lemna de 

 en helsosamt-syrlig saft och med socker ett ypperligt och smakligt gelé, 

 båda delarna nyttiga till soppor och dryck i febrar och diarrhéer; också 

 upptagas bären i farraakopén (Baccae Berber.). Deras syra liknar ci- 

 tronens och kan ersätta sådan; saften ger med alun ett högrödt men 

 mindre beständigt bläck. — Pairabergs Ortekrantz säger att om man 

 tager rot eller bark, stöter den och påbinder "ther pilar, kulor eller 

 andra stycken äro blifne uti kroppen fastnade, så utdrager thet thero 

 utan någon sveda eller opskärelse"! 



Berberisbusken är ganska lämplig till häckar, men bör icke plan- 

 teras nära åkrar emedan den "rost", som gerna angriper bladen, spri- 

 der sig till säden. 



Redan C.oierarius kallade denna buske Berberis vulgaris (eller 

 Crespinus), Bauhin (1671) Berberis duraetorum. På Linnés tid var 

 den hos oss sällsyntare än nu, och han ansåg den icke vara ursprung- 

 ligen inhemsk i Sverige utan genom foglar spridd från trädgårdarne. 

 "Habitat passim in siivis Uplandiae, ex hortis inquilina facta ope passe- 

 rum". Fl. suec. ed. II. — Eetzius utgaf, såsom akademisk disserta- 

 tion (1807), en "Botanico-Oeconomisk afhandling om Berberis-Buskens 

 nytta och skada" (£1 sidor). 



