298 



Såsom vi redan sett, utgjorde alla här skildrade Corydalis-arter 

 hos Linné blott en enda art (o: Fumaria bulbosa). Wahlenberg 

 (Flora suec.) antager tvenne arter. Hartman, i de tre första uppla- 

 gorna, upptager tre arter: C. bulbosa, Halleri, fabacea. I fjerde uppl. 

 delar han C. Halleri i två arter: C. solida Sm. (sälls.) och C. Lo- 

 belii Tausch (med C. läxa Fr.). Drejer meddelade i Botan. Notiser 

 för 1842 en uppsats "Ora de skandinaviske arter af Corydalis med 

 knollet Kod", deri han leranar vigtiga bidrag till dessa växters karak- 

 teristik och synonyrai. Fries behandlar desamma kritiskt i sin Nov. 

 mänt. III och Th. Fries meddelar i Botan. Notiser för 1854 alla till 

 sagde grupp hörande svenska arters kännetecken. 



'£. ff^uniaria (L.). 



Fodret 2-bladigt (litet och hinnaktigt men tydligt). Nedre kronbla- 

 dets bas smal. Stiftet lossnande. Frukten 1-fröig, icke uppbristande 

 nötskida (liknar en liten rund nöt). Fröet utan bihang. — Ettåriga, 

 späda och slankiga, glatta örter (ogräs) med enkel rot, dubbelt (eller 

 trediibbelt) parbladiga blad samt långa och vanligen glesa blomklasar 

 med små, något hinnartade skärmar. 



1. Vanliga Åkerröken 



(Fuiuariii uniciiialiti L ). 



En blåaktigt grön, vanligen fotshög eller högre, merendels mycket 

 grenig ört, som icke sällan blir något klängande derigenom att blad- 

 skaften vrida sig. Stjelken är 5-kantig, pipig. Bladen äro till hela 

 omkretsen nästan triangellika, deras småblad ra. e. m. tredelade med 

 nästan lausettlikt klafna flikar. Blomklasarne äro längre än bladen, 

 nästan uppräta, mångbloraraiga. Blommorna små (orakr. 3 linier långa), 

 blekröda utom spetsen, som är mörkt blodröd; deras skaft äro nästan 

 dubbelt längre än bloraskärmen. Frukterna äro liniebreda, bredt-run- 

 dade med nästan tvär, intryckt spets (o: rundadt-omvändt-njurlika), 

 knottriga och vid intryckningen tvågropiga. 



Växer på åkrar, i trädgårdar och på odlad mark, allm. till södra 

 Lappland. 



Blommar hela sommaren; mognar i Juli och Aug. — Blommorna 

 omvexla något till storleken och äro stundom hvita. — LHbr. hela Eu- 

 ropa utom det allra nordligaste; f. ö. i nästan alla jordens delar. — 

 (Förf. samlade den på Sicilien mogen i raedl. Maj). 



Ortståndets saft är ganska besk (o: Vestm. Gallgräs), något salt- 

 aktig, och har toniska och lösande, hinnor och kärl måttligt retande egen- 

 skaper. Den användes helst färsk, ensam eller med mjölkvassla, eller som 



