306 



nordligaste; i uorra Afrika; naturaliserad i Förenta Staterna. — Vid 

 Catania på Sicilien samlade förf. den med mogna skidor i slut. Maj. 



Svartsenapens frön äro oljerika. Brukade invertes reta de magen; 

 utvertes rodna de huden och draga blåsor. I raalet tillstånd utgöra 

 de en god och allmänt bekant raatkrydda. Målen senap nyttjas dess- 

 utom såsom dragmedel, till senapsdegar, hvadau fröen upptagas i farraa- 

 kopén (Semina Sinap. nigr.). — Senap lättar matsmältningen, men 

 bör nyttjas måttligt. Väl målen senap, blandad i vin, har gagnat i 

 skörbjugg. Späda örten kan nyttjas till grönkål och sallat. 



Linné och J. Leche anmärkte Svartsenapen på Gotland och i 

 Skåne och upptogo den bland svenska växter nästan samtidigt, och ännu 

 i Fl, suec. ed. 2 är dess utbredning inskränkt till dessa båda landskap. 

 — Bauhin kallade (1671) växten Sinapi rapi folio. 



6. Ei>ucasti*iini Sclip. Spen. 



Foderbladen något utstående. Kronbladen hela (hvitgula). Kört- 

 larna 4. Skidan nästan trind, knölig; skalen 1-nerviga. Fröen nästan 

 ellipsoidiska, hoptryckta. 



1. RålsenapeD 



(Erucastrum Pollichii Schp. Spen. — SisymLrium Erucastrum Poll.). 



En mångårig, temligen borsthårig ört med långt-ovala, pardelade 

 och trubbtandade blad och nedtill bladiga blomklasar; kronbladen svagt- 

 ådriga. 



Växer i Östergötland, vid den ger.om tappning uttorkade sjön 

 Tåkern, der den 1854 upptäcktes af Dr E. Goés. — Blommar hela 

 sommaren. — Utbr. medlersta Europa o. a. Thed. beskr. i Botan. No- 

 tiser för 1854. 



* Diplotaxis DC. Skidan hoptryckt (plattad); skalen 1-nerviga. Fröen 2-ra- 

 diga (hos föregående slägten äro de 1 -rådiga). 



1. Diplotaxis tenuifolia DC. (Sisymbrium tenuifolium L.) har på några stäl- 

 len inkommit med ballast och bibehåller sig såsom varande mångårig. Fr. Nov. 



2. Diplotaxis muralis DC. (Sisymbrium murale L.) växer också endast vid 

 några hamnar och är, såsom ettårig, mindre beständig. 



B) Hjertbladen plana; rotämnet rygglagdt (Sisymbrieae). 



Foderbladen uppräta eller något utstående. Kronbladen hela eller 

 intryckta (gula eller hvita). Körtlarna 4, vårtlika eller otydliga. Ski- 

 dan nästan trind ; skalen 3-nerviga. Fröen släta eller mycket svagt 



