308 



Växer vid vägar och gårdar, på odlad, grusig, sandig eller torr 

 mark, ända upp till södra Lappmarken. — Utbr. genom hela Europa, 

 Caucasien, Siberien; i Canada; vid Magellanska sundet enligt Hook. 



Blommar hela sommaren (Juni — Aug.); mognar i Juli. — Ski- 

 dorna behålla fröen till nästa vår att trösta småfoglarne under vintern (L.). 



Fröen äro icke utan skärpa (o: Hunddill) och torde, en thésked 

 eller så i dosis, gagna mot mask hos barn, hvadan benämningen Mask- 

 döda. De tros också kunna stilla diarrhé och rödsot, hvadan växtens 

 namn (mest i Nerike). Fordora kallades den på apoteken Sophia 

 chirurgorum (Lobelius, 1581) med hänsyn till dess stora anseende 

 vid sårs och utverters skadors botande. Under denna benämning är 

 den också tecknad i Til-Landz' Icones (1683). 



Flera bland de Korsblommor, som bosatt sig i raenniskans ome- 

 delbara närhet, vid vägar o. d., sakna, liksom nästan alla ogräs, den 

 täckhet, som mera tillkommer andra växter, och hvarigenom nästan 

 endast botanisten kan för dem hysa något intresse. Så är det också 

 med detta "Stillfrö", med dess oansenliga, blekgula blommor och gråa, 

 liksom dammiga grönska. 



b) Hvitblommig art. Skidan genom skalens (nästan ensamma 

 och) starka medelnerv något 4-kantig. 



3. Skärmklasan 



(SisymLriiim supinum L.) 

 är merendels nedtryckt mot marken och delad i några (slutligen 5 — 8 

 tum långa) bladiga blomgrenar (klasar); mera sällan blir den enkel 

 och då vanligen endast (åtm. blommande) 2 — 4 tum. Bladen äro bug- 

 tigt pardelade (på små exemplar stundom endast bngtiga). Blomkla- 

 sarna bladiga (skärmade), slutligen glesa (o: blommorna ensamma i 

 bladvecken). Skidorna äro nära tumslånga, något krökta, på ganska 

 korta skaft. 



Växer på Öland (allm.) och Gotland, på fuktiga eller tidtals vå- 

 tare men temligen bara och soliga ställen. F. ö. endast i Holland, 

 Belgien, Frankrike och Schweiz (Jura). — Blommar i Juli. 



Denna art är särdeles utmärkt genom sina skärmbladiga blom- 

 klasar, hvarigenom växten erhåller ett, bland de Korsblommiga, nog 

 ovanligt utseende, hvilket vi sökt antyda med vår svenska benämning. 

 Fröen äro, ehuru mindre tydligt, tvåradiga, hvadan Koch anser växten 

 höra till nästa slägte, men detta är tydligen en mindre naturlig sam- 

 manställning. 



