312 



C) Hjertbladen plana; rotämnet kantlagdt. (Arabidese.) 



13. Deiitaria L. 



Foderbladen uppräta. Kronbladen hela (hos vår art blekröda). 

 Körtlarne 2 (eller 4), nemligen 1 njurlik vid hvar ensam ståndare (och 

 1 vårtlik eller O vid de parvisa). Skidan platt, lansettlikt-jemnbred; 

 skalen plana, nervlösa, slutligen spänstigt upprullade; mellanväggen svara- 

 pig. Frösträngarna breda (kantade); hjertbladen (skaftade) upptill nå- 

 got invikta i kanterna. 



1. Tandrotan 



(Dentaria bulLifera L.). 



En mångårig, merendels omkring Ii fot hög, enkel, temligen stor- 

 bladig och storblommig, glatt ört med krypande, köttig, hvit, tandlikt- 

 knölig (nästan korallik) rotstock. Stjelken (eller stjelkarne) är enkel 

 och trind, slutande i en kort blomklase. De nedre bladen äro par- 

 bladiga med addblad, 2 — 3-pariga, med lansettlika småblad ; de andra 

 enkla, nästan lansettlika, med svartröda (rödbruna) knopplökar i vecket. 

 Blommorna äro icke talrika, och endast sällan mogna eller utbildas nå- 

 gra skidor, så att växten fortplantas mest genom knopplökarne. Fröeu 

 äro smalt elliptiska. 



Växer i lundar (särdeles hassel-) och skogar, bland busk- och träd- 

 rötter, vid skuggiga klippor och skyddade bergväggar, på mullrik mark, 

 i södra och medlersta Sverige. — Utbr. nästan hela Europa undant. 

 det nordligaste och Irland, Holland, Portugal (och Spanien), Italiens 

 öar, Grekland. 



Blommar i (Maj,) Juni; mognar i Juli. 



För sin egendomligt bildade rotstock och sina knopplökar är denna 

 växt en bland de märkligaste i hela sin ordning, men några särdeles 

 egenskaper känner man icke hos den, om icke att "roten" är skarp 

 och nyttig i rödsot (dysenteri). Smaken är något senapslik. Genom 

 sina stora, ljusa blommor blir den alltid en, om också i allmänhet tem- 

 ligen sällsynt, lundarnes prydnad. Såsom uteslutande skuggväxt kan 

 den icke, utan att vissna, länge tåla solsken. 



t3. Carflainiiie L. 



(Bräsmor). 



Foderbladen uppräta eller något utstående. Kronbladen hela eller 

 intryckta (hvita eller gråblå). Körtlarne 4 eller 6. Skidan hos våra 

 arter jemnbred, plattad; skalen plana och nervlösa, slutligen (spänstigt) 

 upprullade. Fröen okantade. — Glatta eller nästan glatta örter. 



