316 



Växer på sötvattens-stränder, på sänka eller åtminstone tidtals 

 våta eller vattentäckta ställen, i medlersta Sverige, Öster- och Vester- 

 götland och Dalsland (sälls.). — Utbr. Sverige, södra Finland, Dan- 

 mark, Holstein, Belgien, Frankrike, Italien (utom öarne), Österrike, 

 Schlesien, Siebenbiirgen, södra Eyssland, Siberien, 



Blommar hela sommaren, icke sällan (allt efter vattenståndet) till 

 sent på hösten. 



Linné erhöll först denna art från J. A. Törneroos, som funnit 

 den vid Nyköping, och omtalar den i tillägget till sin Flora suecicas 2. 

 uppl. 1755 (men utan namn, under C. impatiens). I tillägget till sin 

 Fauna suec. 2. uppl. (1761) upptager han den som bestämd art: 

 "Törnroes, J. Suderra. Nycopise Djurgården". Eetzius (obs. 1779) 

 säger den växa vid Hunnemarn i Blekinge. Wrangel lemnade i Vet. 

 Ak. handl. för 1822 värderika upplysningar om arten jemte utförlig be- 

 skrifning (med teckning) och synonymi, hvartill Wahlenberg på samma 

 ställe lade underrättelser om dess utbredning och biologi. 



Strandbräsmans smak liknar den Indiska krassens. 



5. LuDdbräsman 



(Cardnmine impatiens L.) 



är ettårig, merendels fots- eller alnshög, och har ganska tunna, med 

 stipellika öron pillikt-omslutande blad och mycket små blommor, hvilka 

 icke sällan sakna kronblad (hvadan Linné i vestg.-resan kallar växten 

 Cardamine apetala). Bladen äro omkring 5 — 7-pariga; de nedres små- 

 blad äggrunda (eller nästan elliptiska), 3 — 5-klufna, de andras nästan 

 lansettlika och tandade, åtm. i nedre kanten; uddbladet är större. Kron- 

 bladen äro smala, uppstående, hvita, endast linielånga; då de, såsom 

 vanligen händer, saknas, blir i stället fodret icke sällan något kronlikt. 

 Skidorna äro nästan trådlika. 



Växer i (helst steniga eller klippiga) lundar och skogar, på lös, 

 mullrik mark, i medlersta Sverige, i Öster- och Vestergötland, Dalsland, 

 Skåne, norra Småland och på Öland. — Utbr. genom Europa undant. 

 det nordligaste och Halland, Irland, Portugal, södra Spanien, Italiens 

 öar, Grekland; i Siberien. 



Blommar nästan endast i Juni, men utvecklar stundom sednare 

 (ända till Oct.) åter blommor från knoppar i bladvecken; mognar kring 

 medl. eller slut. Juli. 



Lundbräsman är en skuggväxt, som isynnerhet för sina mycket 

 tunna blad icke gerna tål solskenet, hvadan artnamnet (o: ömtålig). F. 

 ö. är den särdeles utmärkt genom de omslutande och nedvikta blad- 

 öronen och de små, nästan alltid kroulösa blommorna (d: Cardamine 



