319 



från nägon bergvägg" ollor brant kUppa särdeles prydligt. Blommorna 

 lära lukta väl. 



Redan IUjubeck d. y. anmärkte denna växt under sin Lapplands- 

 resa (1G95) och upptog- den i sin Index såsom Leucojum vernum. 

 Sedan samlade Linné densamma i Lappland och upptog arten i sin 

 Flora lapponica. De gamle botanisterna kände den under namnet Draba 

 altera (Clus. ) och Draba alba siliqnosa (Bauh.) m. m. 



3. Strandglisen 



(Aral)is petraea Lam. — Cardaniine jjetraca L.) 



Ur mångårig, omkring qvartershög, och har stark, äldre flertoppig rot, 

 temligen bar, icke sällan nedtryckt stjelk, glest bugttandade eller något 

 lyrlikt inskurna, långt vigglikt-lansettlika, omkring 1^ linie breda rotblad 

 och smalare, helbräddade, nästan jemnbreda stjelkblad. Blommorna äro 

 hvita (stundom violettröda), icke talrika men temligen stora (kronbla- 

 den nära 3 linier långa, omvändt-äggrunda). Skidorna äro utstående; 

 skalen nästan nervlösa. 



Växer på Ångermanlands klippiga eller grusiga hafsstränder. F. ö. 

 i Norge, norra Finland, på Brittiska öarne, Island; dessutom i norra 

 Amerika (Canada, nordvestra kusten). — Blommar i Juni, Juli. — Ora- 

 vexlar glattare och hårigare. 



På de yttersta strandklipporna, t. ex. på Bondskär (der växten 

 först upptäcktes som svensk), sakna, enligt Wahlenberg, skidskalen all- 

 deles ryggnerv, så att växten der är en Cardamine, men äga deremot 

 en tydlig och stark sådan inpå öarne (t. ex. vid Ilernösand, Hernön, 

 "hvarest växten alltid står på det torra"), der den således blir en Ara- 

 bis. Vid sistnämnde stad bildar den också en större, mera lyrbladig 

 var. (A. arabigua DC. enl. Fr.). Plukenet (1696) kallade växten Na- 

 sturtiuni petraeum. J. Biberg fann den först som svensk (L. Fl. suec. 

 ed. 2). Bland nyare botanister har Lindblom noggrannt beskrifvit den 

 i Phys. Sällsk. Tidskr. I. 



* Arabis arenosa Sep., som är tiiärig och har gridelina blommor, växer mycket 

 sällsynt vid städer (Norrköping) och byar (Kråksmnla i Smaland). Fr. Nov. mänt. III. 



* Arabis suecica Fr. (Sisymbrium arenosum L. fl. suec.) är tuårig, har tem- 

 ligen bar stjelk men talrika, lyrlikt landade rotblad, hvita blommor, något utstående 

 och knöliga skidor och smalt-vingkantade frön, hvilka äro nära dubbelt större än hos 

 nästa art. Växer mest på odlade, sandiga eller grusiga ställen, vid byggnader, i med- 

 lersta och norra Sverige Blommar hela sommaren; mognar från slut. Juui. — Fr. 

 Nov. mänt. III (Arab. Thaliana-biennis), Summa. 



