320 



4. Vanliga Backbrännan 



(Arabis Thaliana L.) 

 är ettårig, blommande vanligen omkring qvartershög, spenslig, med nä- 

 stan bladlös och merendels grenig, nedtill utspärradt hårig, blåaktig 

 stjelk. Bladen äro m. e. m. håriga (håren greniga); rotbladen rosett- 

 likt närmade, nästan ovala (korta), glest- och grundt-tandade, stjelk- 

 bladen sraalt-lansettlika, vanligen helbräddade. Blommorna äro hvita 

 (fodret något gulaktigt), mindre än hos föreg. art; kronbladen nästan 

 tunglika. Skidorna äro mycket smala, uppstående, släta; skalen svagt- 

 1-nerviga. Fröen okantade, mycket små; rotämnet vanligen snedt eller 

 alldeles rygglagdt (o: Sisymbrium arenosum Gay), 



Växer på torra ställen, helst backar och åkerrenar, vid vägar, på 

 gärden och svedjeland, till södra Lappland (allm.). 



Blommar i (April) Maj till börj. Juli; mognar från medl. eller 

 slut. Juni. — Omvexlar till storleken; på mycket mager mark blir den 

 endast 2 — 3 tum (och enkel), på bördig ända till 8 eller 10. 



Utbr. nästan hela Europa; i Abyssinien, Caucasien, Siberien; i 

 norra Amerika, Massach. till Georgien, vesterut till Kentucky (iukoml.?). 

 Vid Messina på Sicilien hade den nästan mogna skidor redan i medl. Mars. 



Linné kallade denna art Thaliana efter Thalius, en gammal bo- 

 tanist, som upptog och tecknade den under benämningen Pilosella sili- 

 quosa minor. 



15. Turritis L. 



Foderbladen något utstående. Kronbladen hela (hvitgula). Kört- 

 lame 2, under de ensamma ståndarne, kort-tvåknöliga. Skidan jemn- 

 smal, tvåeggadt 4-kantig; skalen starkt-1-nerviga. Fröen tvåradiga, släta. 



1. Tornörten 



(Turritis g-labra L.). 



En tuårig, upprat, rak och nästan enkel, blåaktigt-grön, vanligen 

 alnshög eller högre (till 2 alnars) ört med lång blomklase. Eoten är 

 lång, smalt-tapplik, nästan enkel, hvitaktig. Eotbladen äro nästan lan- 

 settlika, bugttandade eller parskurna, glest håriga (nästan alltid vissnade 

 då växten blommar); stjelkbladen spetsadt pillikt-hjertlika, helbräddade 

 och glatta. Kronbladen äro smala, nästan uppräta. Skidorna rakt upp- 

 stående och tilltryckta, långa (vanligen 2 tum), bildande en hög och 

 spändrak topp (hvadan växtens namn). 



Växer på något öppna, torra och sandiga ställen, på åkerrenar, 

 backar (bland buskar), ängs- och grusmark, allm. (isynnerhet i södra 

 och medlersta Sverige). — Utbr. nästan hela Europa; i Mindre Asien, 



