326 



uttorkade ställen) äro alla bladen hela. Blommorna äro alldeles gula, 

 nästan dubbelt längre än de andra arternas; kronan längre än fodret. 

 Skidorna uppblåsta, kort-elliptiska, nästan klotrunda; stiftet långt. 



Växer i åar, bäckar, sjöar och vid deras stränder, icke sällan 

 bland Kolvass och helst på gyttjebotten, i södra och raedlersta Sverige. 

 — Utbr. nästan hela Europa undant. det nordligaste och Sicilien, Sar- 

 dinien, Grekland, Turkiet; i Canada (enligt Hooker). — Blommar i 

 Juli, Aug. 



Vattenrättikan står nästan alltid under vatten med sina nedre delar, 

 sä att den med skäl kan kallas mera "amphibisk" än samslägtingarne. 

 Dess egenskaper äro uretiska och antiscorbutiska (örten skall ock, så- 

 som vidrigt besk, gagna mot maskar), nästan som Rättikans, med hvil- 

 ken den till rot och en del blad äger någon likhet, hvadan namnet. 

 Också heter den hos Bauhin (1671) Raphanus aquaticus (alter och 

 rapistri folio), hos Dillenius Radicula palustris. 



3. SILICULOS^ 

 (Kortskidade). 



Skidan kort och bred (högst dubbelt längre än bredden). 



A) Skidans mellanvägg bred. Rotämnet rygglagdt; hjertbladen 

 plana. 



IH. Canielina Cr. 



Foderbladen uppräta. Kronbladen hela (blekgula). Körtlarne 4, 

 två under hvar ensam ståndare, kort-kägellika. Skidan omvändt-ägg- 

 rund eller nästan klotrund, ra. e. m. päronlikt uppsvälld ; skalen mycket 

 kullriga, krönta med ett smalt utskott, som är vidväxt det trådlika 

 stiftet (hvilket således lossnar med skalen då skidan brister). Fröen 

 talrika, okantade. — Ettåriga, vanligen 1 — 1| fot höga örter med tem- 

 ligen smala (ra. e. ra. lansettlika), bredbasiga och pillikt omslutande blad 

 (d: Myagrum sativum L.). 



1. Sanddodran 



(Camelina silvestris Wallr.) 

 är temligen stadig och tätbladig, något blåaktigt grön, vanligen hårig, 

 och har ra. e. m. spetsadt lansettlika, helbräddade eller glest småtandade 

 blad och rundtrubbigt oravändt-äggrunda (långt päronlika), kantade, 

 prickiga, temligen hårdskaliga (derigenom mindre uppsvällda) skidor 

 med långt stift (högst dubbelt kortare än skalen). 



Växer på sand- eller grusmark, åkrar o. s. v., särdeles i södra och 

 raedlersta Sverige. — F. ö. i Norge, Holland, Belgien, Frankrike, Ita- 



