333 

 2. Backnagelo 



(Draha nemorosa L ) 



är i allmänhet lägre, hårigare och mera utbredt grenig än förestående 

 art, men kan också (pä beväxtare ställen) bli lägre, glattare och enklare 

 (omvexlar mellan 2 och 6 tum). Bladen äro äggrunda eller nästan 

 ovala, sågtandade, stundom något violetta, de nedre nästan rosettlikt 

 närmade. Blommorna gula, något större än hos Lund nageln; kron- 

 bladen urnupna; ståndarne 6. Skidorna äro smalt-elliptiska, vanligen 

 småludna, omkring 2 linier långa, på 4 — 5 liniers skaft. Fröen äro 

 nästan dubbelt mindre än hos Lundnageln, men talrikare (20 — 30). 



Växer på torra backar, sandåsar och murar, i raedlersta Sverige 

 och Ångermanland (sälls.). — F. ö. i Norge (Kongsberg), Finland, 

 medlersta och södra Ryssland, Galizien, Siebenbiirgen, Ungern, Dalmatien, 

 Piemont, Pyrenéerna; dessutom på JJral, Caucasus och Taurus, Altai; i 

 norra Amerika (nordvestra och subarktiska delarne) och på Japan. 



Blommar från slut. April eller börj. Maj till in i Juni; mognar 

 mest under Juni och bortvissnar sedan snart. — Strax den börjar 

 blomma är den helt liten (kortstjeikig), men utväxer sedan m. o. ra. 

 och bildar merendels långa blomklasar. — Omvexlar stundom (Dalarne) 

 med glatta skidor. — Der den växer är den gerna ymnig. 



Linné uppställde denna art i första upplagan af sina Species Plan- 

 tarum ("Hab. in Sueciae nemoribus"), men förenade den sedan, såsom 

 i Flora suec, med föregående art och nämner intet om utbredningen, 

 liksom han ansett denna vara lika hos båda. Hartman upptäckte den 

 "i vestra trakten af Gefle" (Vet. Ak. handl. 1818). LaesTADius anmärkte 

 växten i Ångermanland (Säbrå kyrka) 1824. Wahlberg skildrade och 

 Hartman tecknade den mästerligt i Svensk Botanik. 



**) Tuårig eller något varaktigare art med bladig stjelk, talrika 

 rotblad och vanligen blomlösa blad- (rot-)skott. 



3. Gränageln 



(Draba incana L.) 

 är på alla sina gröna delar beklädd med små stjernlika hår och der- 

 igenom gråaktig. Stjelken är rak och stadig, enkel eller grenig, mer- 

 endels omkring qvartershög, meu omvexlar mellan 4 och 10 tura. Bla- 

 den äro sågtandade (hos små stånd icke sällan nästan helbräddade), 

 äggrunda eller (alla eller de nedre) iansettlika. Kronbladen är urnupna, 

 hvita. Skidorna lausettlikt-elliptiska eller Iansettlika, sneda eller slut- 

 ligen vridna, nästan uppräta, 3 — 4 linier långa. 



