336 



b) Kronbladen tudelade, hvita (si. Erophila DC.)- 



, 7. Yårälsklingeo 



(Uraba verna L.) 



är ettårig och har alla bladen samlade vid roten till en utbredd krets 

 (rosett); de äro vigglikt-lansettlika eller ovala, spetsiga, glest tandade 

 eller helbräddade. Blommande är växten endast 1 — 2 tum hög, men 

 blir slutligen 3 — 6 tum. Kronbladen äro linielånga, utstående. Ski- 

 dorna (isynnerhet de nedre) långt skaftade, vanligen ovala eller upptill 

 bredare. Fröen äro talrika (30 — 50), rundade. 



Växer (allm.) på torra och sandiga ställen, såsom backar, gär- 

 den och åkrar, i södra och medlersta Sverige (till Ångermanland). — 

 Utbr. Europa undant. det nordligaste; Caucasien, vestra Siberien, norra 

 Amerika (Canada till Virginien). 



Blommar från slut. April till omkring medl. Maj eller börj. Juni; 

 mognar från slut. Maj till slut. Juni och borttorkar sedan strax. En- 

 ligt Bjerkander blommar den redan vid 3° värme. — Bladen omvexla 

 till beklädnaden, än beströdde med små, dels enkla dels 2 — 3-greniga 

 hår, än nästan glatta. Skidorna likaledes än längre än kortare (bredt- 

 elliptiska). 



Vårälsklingen utvecklas så bittida om våren att icke många utom 

 botanisten komma att skåda den lilla växtens tidigaste blomning. Men 

 den enkla raossbetäckta klippan eller stenen, på hvilken dess frön 

 grott och små bladrosetter med sin knopp bildats om hösten, och hvil- 

 ken de sraåtäcka blommorna nu kläda helt hvit, — botanisten glades 

 icke mer åt den mest putsade trädgårdsrabatt än åt den obetydliga 

 växten, hvilken han helsar såsom ett vårtecken. Dock — våren låter 

 vanligen ännu vänta på sig någon tid, och icke sällan kommer snö 

 och täcker marken, ja hela den lilla blomman. Men denna är icke 

 ömtålig; den sluter sin krona och solen kommer snart till dess bistånd; 

 snön smälter och vattnar mossan, som grönskar omkring Vårälsklingens 

 små bladrosetter, hvilka sedan vintern draga något i rödt och bryta 

 sig mot mossans renare grönska. Men snart har växten blommat ut, 

 dess skidor mogna, och Vårälsklingens sändning är slutad; den leranar 

 en skådeplats, der den kunde visa sig nästan ensam, och der dess van- 

 ligen mera bemärkta systrar nu uppträda. (Lecogi). 



Vårälsklingen kallas i Småland o. a. i Götarike Vårråg-blomma, 

 emedan den i de trakter, der vårråg brukas, genom sin blomning an- 

 tyder att tiden för dess sådd är inne. Några omedelbart nyttiga egen- 

 skaper känner man väl icke hos densamma, men den är dock alltid 

 välkommen såsom en bland de aldra tidigaste vilda blommor, och en, 



