362 



nordligaste och Portugal, södra Italien och Italiens öar, Grekland, Tur- 

 kiet; i Caucasien, Siberien. 



Bioramar från medl. eller slut. Juni till slut. Juli, men i riktig 

 blomning kommer den knappt före solståndet, sedan Skogsnäbbans egent- 

 liga blomningstid är slut; mognar i Juli. 



Angsnäbban uppräknas i Linnés Flora Akeröensis (Araoen. VIII). 

 Den är rätt prydlig med sina stora och talrika, vackert blå blommor, 

 hvilka bien gerna besöka. 



5. BraDDäbban 



(Geranium phaeuiii L.) 



är hårig och har upprat och rak, merendels Ii fot hög och rödprickig 

 stjelk, 5 — 7-flikiga och inskuret-tandade blad, endast omkring tumslånga, 

 enstaka och bladen motsatta blomskaft (de gemensamma) med temligen 

 små blommor (nära dubbelt mindre än föregående arts). Kronbladen äro 

 endast något längre än de kortspetsade foderbladen, mycket utbredda, 

 rundadt-omvändt-äggrunda (klon kort), vågiga, naggade, mörkt-violett- 

 bruna (nästan svartvioletta) med en gul(eller hvit)aktig, skäggig fläck 

 vid basen. Prögömmena äro rynkade på tvären och tilltryckt-håriga; 

 fröen svagt-strimmiga. 



Växer i Skåne, "sälls. i fuktiga bokskogar och gamla trädgårdar 

 vid norra AVram (?), Krageholm och Tosterup" : Aresch. — Utbr. ge- 

 nom Europa undant. det nordligaste cch Irland, Portugal, Italiens öar, 

 Grekland. — Blommar i (Maj,) Juni. 



D:r Osbeck upptäckte denna art (som svensk) nära Norra Wram 

 i Skåne, enligt Retzii Observationes (1779), men der är den, enligt 

 Areschougs Plora, "sannolikt numera försvunnen". 



b) Ettårig art (roten smal och svag) med 3 — 5-kIufna blad, 

 vippvisa blompar och alltid uppräta blomskaft. 



6. Stubbnäbban 



(Geranium b(»iieiiiicuiu L.) 

 är merendels qvarters- eller fotshög och har svag (rnen vid lederna och 

 nedtill något uppsvälld), luden och klibb(körtel)hårig stjelk, till om- 

 kring midten delade, tandade blad, och nära ^ tum breda blommor. 

 Foderbladen äro (skäggigt) uddspetsiga, nära lika långa som de bredt- 

 vigglika och urnupna, blåvioletta, nedtill och i ena kanten håriga kron- 

 bladen. Frukterna äro stora, nästan svarta; frögömmeua släta och hå- 

 riga; fröen släta. 



