367 



oAgonstädes märkt Stinknäbban med dess tunna, lätta bladverk ocb 

 ljusa, rosenstrimmiga blommor, hvilka visa sig redan teraligen tidigt 

 och utvecklas under nästan hela sommaren, ehuru hvar blomma varar 

 endast helt kort. Men det är icke blott genom de täcka blommorna, 

 som växten gör sig bemärkt, utan också genom den mörka rodnad, 

 som ra. e. m. tillhör nästan alla dess delar. 'Få växter visa en så stor 

 benägenhet att rodna som denna. Rodnaden når t. o. m. bladnerverna, 

 ja stundom är hela bladet rödt, och detta under alla åldrar. Dock är 

 det egentligen om hösten, som den renaste och starkaste, redan på långt 

 håll synliga, rodnaden inträder. — Örtståndet har saltsur smak och 

 fränt-stiukande lukt, särdeles då det gnuggas, hvadan växtens benäm- ^ 

 ning. Härigenom skall det, krossadt och gnidet på väggar och möbler, 

 bli ett verksamt medel mot väggohyra. Det räknades fordom bland 

 sårläkande medel och fanns på apoteken; begagnades såsom dekokt. — 

 lledan Lobelius (1581) och DoDONaeus ( 1616) kallade växten Geranium 

 robertianum. 



Hos nästan alla Geranier utvecklas märkena icke riktigt förr än 

 ståndarknapparna redan äro tomma. De erhålla således sitt frömjöl (pol- 

 len) från andra blommors ståndare, icke sällan t. o. ra. från andra stånd. 



9. KrocSiuin L'Her. 



Kronbladen olikstora, två något mindre. Ståndarne vexelvis (de 

 yttre, kortare) knapplösa. Fruktborsten skrufvridna, på insidan håriga. 



1. Kammnäbban 



(£ro(liuiii r.icutarium L'Her. — Geranium cicutariuin L). 



Én ettårig ört, glest beklädd raed utspärrade, hvitaktiga hår (på 

 stjelk och grenar mest). Vanligen är stjelken helt kort och tudelad 

 i m. e. m. nedtryckta, icke sällan åter tudelade grenar, hvilka bära 

 motsatta blad och, ur bladparens ena veck, uppräta, 2 — 4 tum långa 

 blomstänglar. Bladen äro parbladiga, med nästan äggrunda, pardelade 

 eller parskurna och inskuret-tandade småblad; stiplerna triangellika, hinn- 

 aktiga. Blommorna bilda (2 — )3 — 4-blomraiga flockar och äro små 

 men täcka; kronbladen elliptiskt-omvändt-äggrunda, purpurröda, nedtill 

 3-strimmiga, med långt hårkantad klo (invid hvilken de två mindre 

 stundom ha en hvitaktig, mörkprickig krets). Fruktsprötena äro långa 

 och nästan parallelt uppstående, så att man tyckt dem likna taggarne 

 i en gles kamm, hvadan växtens svenska namn (Skatnäva Fr.). 



Växer vid vägar och gator, på backar, åkrar och annan odlad 

 (eller grusig) mark, ända till Lappland. 



