394 



blomning helt liten med hänu^ande blomma, och mogen betydligt större 

 med upprat, stor och uppblåst blomma, kunde man nästan tro sig se 

 två olika växter. 



Wahlenberg meddelar i Flora lapponica sina iakttagelser rörande 

 denna växt (med fullständigare teckning), hvarvid han anmärker att 

 knappt någon förut granskat densamma i riktigt blommande tillstånd, 

 då kronbladen äro temligen synliga. — Sitt nya slägte Wahlbergella 

 uppkallade Fries till Professor Wahlbergs ära (i Botan. Notiser, 1843), 



* L. affiuis J. Vahl. (Fr. Nov. mänt. III) har l~3-blommig stjelk och alltid 

 uppräta blommor, hvilka äro mindre än föregående arts, men ha längre kronblad. 

 Växer på fjellet Nuljalaki vid Torne-träsk, der den upptäcktes (såsom svensk) af Fbi- 

 STEDT, 1853. F. ö. i norska Finnmarken, på Grönland och Spetsbergen. Beskr. Fr. 

 Nov. mänt. III. 



d. Viscaria Roehl. Foderpipen träng. Kronbladen tvåklufna 

 eller hela. Fröhuset nedtill 5-rummigt. — Hot- (rotstocks-) 

 bladen knippvisa eller rosettlikt närmade. Blommorna tal- 

 rika, i temligen täta knippen. 



5. Tjärlysan (Tjärblomman) 



(Lychnis Viscaria L. — Viscaria vuig-aris Roehl.) 

 har omkring fotshög, glatt, men upptill under de något svällda, purpur- 

 bruna lederna raörkt-brunrödt-limklibbig stjelk och mörkgröna, till större 

 delen jemnsmalt-lansettlika (rotbladen något tunglika), jemnsmala eller 

 spetsadt-jemnbreda, vid basen ull- eller spindeltrådigt-hårkantade, annars 

 glatta blad med stark medelnerv. Blomknippena bilda en nästan en- 

 sidig toppvippa. Kronbladen äro rosenröda (sällan hvita), hela eller in- 

 tryckta, naggade och något vågiga. Fodret är nästan rörlikt, slutligen 

 klubblikt, brun- eller grönrödt. Fröhusen äro nästan ägglikt-elliptiska. 



Växer på backar och berg, torra ängar och annan torr (helst 

 sandig) gräsmark, från Skåne till Ångermanland och Jemtlaud (allm.). 

 — Utbr. Europa utom det allra nordligaste och Irland, Portugal, Spa- 

 nien, Italiens öar, Grekland; i Caucasien, vestra Siberien. 



Blommar bäst under Juni; mognar från börj. Juli. — Blir i Ble- 

 kinge, der den på några ställen växer blandad med nästa art, nästan 

 alldeles glatt, med mera urnupna kronblad (o: Viscaria purpureo-alpina; 

 V. vulgaris-media Fr.). 



Tjärlysan utmärker sig särdeles genom den nästan tjärlika klibbig- 

 het, som stjelken utsvettar, och hvarpå mindre insekter, som ämna sig 

 upp till blommorna, icke sällan fastna, hvadan också växten utom Tjär- 

 blomma, Tjärört kallats både Beckblomster och Flugfånga. 

 Denna klibbighet är olöslig i vatten och obetydligt löslig i alkohol; den 



