395 



synes närmast likna det klibb, som bekläder poppelknopparne. — Horn- 

 boskapen lärer icke äta örten, men deremot skola fåren gerna hålla till- 

 godo derraed. F. ö. är växten rätt täck och man ser den gerna då 

 dess klart purpurröda blommor, såsom icke sällan händer, ganska talrikt 

 pryda våra magra berg och backar. Hos Euppius hette den Viscaria 

 Eivini, hvadan artnamnet. 



* Lychnis alpina L. (Viscaria alpina Fr.) liknar den vanliga Tjärblomman, 

 men är mindre (merendels 5 — O tum), glatt och icke klibbig, något blåaktigt grön, och 

 har mindre, till en tätare vippa närmade blommor, hvilkas kronblad äro tvåklufna och 

 blekare; fröhuset nästan klotrundt. — Växer på (bördigare) backar i fjelleu (allm. i 

 Lappland) och vid dädan kommande vattendrag; dessutom i norra Sverige på åtskilliga 

 ställen, i Dalarne och Vestmanland, i Bohuslän (Koön) och Södermanland (ett berg i 

 vestra Vingåker), i Blekinge och på Öland (der den blir liten, icke sällan nästan stjelk- 

 lös). — Kedan Rudbeck d. y. kände denna art, (han anmärkte den under sin lappska 

 resa 1695), men LinnÉ beskref den närmare i Flora lapponica (o= Silene lappouica al- 

 pina facie Viscarise) och Fl. suec. ed. II. 



3. Silene L. 



Fodret tandadt; pipen 10-ribbad eller mångstrimmig. Kronbladen 

 med eller utan bihang. Stiften (vanligen) 3. Fröhuset 6-tandadt, ne- 

 derst 3-rummigt (undant. hos n. 4). — Blommorna icke sällan mång- 

 eller tvåbyggare (redan Linné beskrifver i tilläggen till sin Flora suec. 

 ed. II. tvenne olika slags blommor hos n. 1). 



1. Smällörten 



(Silene infläta Sm. — Cucubalus Behen L.) 



är mångårig, icke sällan nära alnshög, alldeles glatt, blåaktigt grön, 

 och har m. e. ra. upprat, vanligen mångblommig stjelk, lausettlika och 

 äggrundt-lansettlika blad samt klynnedelad blomvippa med lutande blom- 

 mor. Fodret är nästan blåsartadt ägglikt-klotrundt, blekt, icke sällan 

 rödaktigt, mörkare 20 — 30-strimmigt och nätådrigt. Kronbladen äro 

 tvåklufna, utan egentligt bihang (endast med ett par låga knölar), hvita. 

 Stiften stundom 4 eller 5. Fröhuset är ägglikt-klotrundt. 



Växer på torrare ängar och betesmarker, på åkrar och grusställen, 

 vid vägar (allra.; "copiosissima in ISlorrlandia" : L.). 



Blommar från medl. eller slut. Juni till ini Sept. men bäst un- 

 der Juli. — På Ölands älvar blir den helt liten, med kort, enblom- 

 mig stjelk. — Utbr. genom hela Europa; i Algerien, Siberien, Canada. 

 På Sicilien samlade förf. blommande exemplar i medl. Maj. 



Smällörtens rot är äcklig, och enligt Linné nyttja gotlänningarne 

 växten utvertes mot rosen. Den heter på Gotland Tarald (= Tår- 

 vållaren), ett namn, som skall stå i sammanhang med tron på örtens 



