397 



Lutglimens blomkrona är, såsom nyss nämndes, bäst öppen om 

 natten (och luktar då väl), men också om dagen då himmelen är mu- 

 len; annars äro dess blad m. e. m. inrullade. Bien besöka gerna blom- 

 morna. — Linné skildrar växten närmare i sin Flora suecica, andra uppl. 



3. Klibbglimen 



(Silene viscosa Pers. — Cuciibalus viscosus L) 

 är en tu- (eller mång-)årig, merendels omkring Ii fot hög, alldeles 

 klibbhårig, något gulaktigt grön ört. Stjelken är upprat och stadig 

 (icke sällan tjock som en gåspenna). Bladen äro vanligen lansettlika 

 eller ovala med bredare bas, i kanterna vågiga (åtminstone stjelkbladen). 

 Bloravippan är något axlik, rak, med motsatta, uppräta, merendels 3- 

 (1 — 5-)blommiga, korta grenar och alltid uppräta blommor. Fodret är 

 nästan trindt (cylindriskt), slutligen hopknipt i spetsen, 10-strimmigt. 

 Kronbladen äro tvåklufna, hvita, och sakna bihang. 



Växer på Östersjökustens torra och blåsiga klippor och skär, nem- 

 ligen från Blekinge (Utklipporna) till Grislehamn och på Öland (Boda 

 socken). — F. ö. i Danmark, södra Finland, medlersta och södra Eyss- 

 land, Siebenbiirgen, Ungern, Böhmen, Mähren, Österrike (och Orienten). 



Blommar i (Juni,) Juli (och Aug). — Bladen omvexla från smalt 

 lansettlika till äggrunda. 



Linné upptäckte (som svensk) denna art vid Kulla-Gunnarstorp i 

 Skåne (enda växstället i hans Flora suecica), der han samlade frön 

 deraf och sådde i Upsala botaniska trädgård. Han beskrifver också 

 växten temligen fullständigt i Flora suec. ed. IL På hans nyssnämnde 

 växställe finnes den icke mera. 



4. Nattglimen 



(Silene noctiflora L.) 



är en ettårig, merendels omkring fotshög, helt och hållet klibbhårig, 

 upprat och vanligen m. e. m. klynnegrenad ört. Bladen äro lansettlika 

 eller spetsadt-lansettlika med bredare bas, de nedersta ovalt-omvändt- 

 äggrunda. Blommorna bilda merendels en klynnedelad, gles vippa och 

 äro uppräta, stora, välluktande, slutna om dagen. Fodret är 10-rib- 

 badt, nästan trindt, slutligen ovalt, | tum långt, hvitaktigt och grön- 

 ribbadt och -ådrigt. Kronbladen äro tvåklufna, hvita eller (särdeles 

 under) blekt-rödletta, med kort bihang. Fröhuset är kägellikt-ägglikt, 

 1-rummigt (dock har dess botten 3 tunna och smala kanter eller an- 

 tydningar till mellanväggar). 



Växer på åkrar bland säden (särdeles korn), i trädgårdar, såsom 

 ogräs, i södra och medlersta Sverige, isynnerhet i slättbygd. — Utbr 



