399 



* Silene Ar mer in L. Glatt och hlaaktist grön; de öCre bladen nästan hjert- 

 lika; blommorna talrika, i qvastvippa, röda. Förv. stundom i södra och medlersta Sve- 

 rige, i trädgårdar och pä andra odlade ställen. 



6. Tufglimen 



(Silene acaulis L.) 

 iir mångårig, mycket tätt tufvig genom den starka och greniga rot- 

 stocken och de små, talrika och täta bladen, så att den bildar låga, 

 endast en eller annan tum höga, men icke sällan ganska vida, klart 

 gröna mattor. Bladen äro endast 3 — 4 linier långa, jemnbredt syllika, 

 hårkantade. Blomgrenarne (stänglarne) utgå från de nedre bladvecken 

 och Äro 1-blommiga. Blommorna äro vanligen två- (egentl. 3-)byggare, 

 ståndarblommorna eller de ståndarväldige större och kortskaftade, de 

 andra mindre men på längre, mot mognaden utväxande skaft. Podret 

 är nästan klocklikt, 10-strimmigt. Kronbladen äro purpurröda (sällan 

 hvita), urnupna, med bihang. 



Växer på fuktig klippgrund i de högre fjellen (allra.). Blommar 

 tidigt. — Utbr. Norge, norra Sverige, Lappland, arktiska Kyssland och 

 pä nästan alla Europas (undant. Greklands, Turkiets) alper. 



Genom sina täta, blomiika mattor är Tufglimen bland fjellens 

 växtprydnader och med sina blommors purpur (saturatissiraa florum pur- 

 pura : L.) lifvar den deras öde marker. Men under den tid då den 

 saknar blommor kan ett ovandt öga temligen lätt taga den låga växten 

 för någon mossa. Med hänsyn härtill kallade somlige gamle botanister 

 växten Ocymoides muscosus (Pona, 1601) och Muscus alpinus lychnidis 

 flore (Bauhin, 1650). Eudbeck d. y. upptäckte densamma (som svensk) 

 under sin lappska resa 1695 (o: Lychnis alpina frutescens). Linné gran- 

 skade den närmare och upptog den i sin Flora lapponica såsom Silene 

 acaulis. Wahlenberg anmärker (Fl. lapp.) att växten är en verklig 

 tvåbyggare ("på en tufva talrika fröhus, på en annan intet enda") och 

 belyser blommornas olikheter hos de båda slagen. — Enligt Humboldts 

 iakttagelser stiger Tufglimen i Schweizer-alperna stundom upp till 10680 

 fots höjd, således vida öfver snögränsen, ett exempel på, huru växter 

 stundom kunna, enstaka, på snöfria, klippor sprida sig utom vegetatio- 

 nens vanliga gränsor. 



2. DIANTHE^. 



Fodret utan sömribbor. Stiften 2 (stundom 4). Fröhuset upp- 

 bristande med 4 tänder eller skal, 1-rumraigt. 



