402 



Wahlenberg, fårköttet å fruktbarare slätter, t. ex. i Ungeru, försämras 

 till den grad att det anses som blott fattigt folks föda. 



3. ÄDgsnejlikan 



(Dianthus deltoideij L) 



är mångårig, med blomlösa rotskott och (vanligen) flera uppstigande, 

 korthåriga, långt och glest greuiga, vanligen 6 — 10 tum höga stjelkar, 

 hvilkas grenar äro gaffeldelade och glest 1 — 3-bloramiga. Bladen äro 

 klart gröna, i kanten och på ryggnerven kort- och hårdt-håriga, jemn- 

 smala (rotskottsbladen jemnsmalt-lansettlika), de nedre trubbiga. Blom- 

 morna omkring i tum breda; hyllebladen vanligen endast två (mera 

 sällan 4), dubbelt kortare än foderpipen. Kronbladen äro vanligen rosen- 

 röda, med en mörkare (hårig och prickig) krets nedtill på den inskuret- 

 tandade skifvan. 



Växer på torra och magra ängar, på betesmarker och backar (både 

 öppna och skuggiga), till Jeratland och Ångermanland (allm.). — Utbr. 

 nästan hela Europa undant. det allra nordligaste och Portugal, Corsica, 

 Sardinien, Grekland. 



Blommar hela sommaren ända till mot slut. Sept., men bäst i Juli 

 och Aug.; mognar från börj. Aug. — Förekommer stundom (isynnerhet 

 vid kusterna) lågväxtare, blek- (nästan hvit-)blommig och blåaktigt grön 

 (o: D. glaucus L.; jfr Afzel. aum. i Vet. Ak. handl. 1787). 



Ängsnejlikans blommor äro täcka och bien besöka dem gerna. 

 De öppna sig bäst middagstiden. — Märklig är Linnés anmärkning 

 (Fl. suec. ed. II) att Ängsnejlikan växer särdeles vid myrstackar. 



4. KDippnejlikan 



(Dianthus Armeria L.) 



är ett- (eller nästan tu-)årig, 10 — 15 tum hög, upptill småluden, och 

 har upprat, trind, upptill grenad stjelk, hvars grenar sluta med omkring 

 6-blommiga blomknippor (med bladartade svepen). Bladen äro jemn- 

 smala och (de nedre) smalt lansettlika. Blomkronan är mörkröd med 

 hvita prickar, 3 — 4 linier bred, öppen endast i solsken. Fodret är 

 6 — 7 linier långt; hyllebladen smala, nästan lika långa som pipen. 

 Kronbladen äro tandade i spetsen. 



Växer på åkrar, gärden och backar bland buskar, i Skåne, på 

 Öland och Gotland, i norra Småland (sälls.), samt på ett och annat 

 ställe i Blekinge, Östergötland och Södermanland. — Utbr. nästan hela 

 Europa; i Caucasien. — Blommar i Juli och Aug. 



LoBELius kallade (1581) Knippnejlikan Armeria silvestris altera, 

 hvadan artnamnet. J. Leche upptäckte den i Skåne, Linné på Got- 



